ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2022 р.           Справа№ 910/7372/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Пономаренка  Є.Ю. 
          Шапрана  В.В. 
 
За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:
від позивача -  не з`явився;
від відповідача - не з`явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги                               Державного підприємства «Антонов»
на ухвалу   Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 за заявою Державного підприємства «Антонов» про забезпечення позову
у справі            № 910/7372/22 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом   Державного підприємства "Антонов"
до   Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС"
про   стягнення 391 739,14грн та зобов`язання вчинити певні дії

                                        ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/7372/22 відмовлено Державному підприємству «Антонов» у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвала місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- обраний позивачем спосіб забезпечення позову суд вважає надмірним, необґрунтованим та таким, що може порушити права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу, зокрема, власника відповідних повітряних суден.
Не погоджуючись з ухвалою позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 про відмову в забезпеченні позову та ухвалити нове рішення, згідно якого задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:
- оскільки власником повітряних суден АН-148-100Е держаний і реєстраційний знак НОМЕР_1 та АН-148-100Е державний і реєстраційний знак НОМЕР_2 є нерезидент - компанія Cyprus Aircraft Leasing (CAL) LTD, тому відповідач , виходячи з положень статті 39 Повітряного кодексу України, володіє та користується даними  літаками на підставі орендних чи лізингових правовідносин, однак позивач не володіє інформацією про те, на якій саме правовій підставі експлуатант використовує дані повітряні судна, оскільки така  конфіденційна інформація доступна виключно сторонам договорів лізингу та/або оренди і Державній авіаційній службі  України; 
- позивачу також невідомо, на якому саме повітряному судні відповідачем  встановлено Прилад Агрегат ДАУ-72-1-1, серійний номер №0914006Д, вимога  про повернення якого є також предметом позовної вимоги; 
- такий вид забезпечення занадто не обтяжить відповідача під час дії воєнного стану на території України, оскільки експлуатація літаків фактично не відбувається і відповідач не понесе будь-яких втрат майнового чи немайнового, до прикладу - репутаційного  характеру.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  26.10.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Пономаренка Є.Ю., Шапрана В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Антонов» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2022, справу №910/7372/22 призначено на 17.11.2022.
В судове засідання апеляційного господарського суду не з`явились представники сторін.
Враховуючи те, що представники сторін про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників процесу не визнано обов`язковою, неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, колегія суддів ухвалила, розгляд апеляційної скарги у відсутності представників позивача та відповідача, за наявними в матеріалах справи документами.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи колегією суддів встановлено.
Державне підприємство "Антонов" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС" про стягнення 391 739,14грн та зобов`язання повернути позивачу Агрегат ДАУ-72-1-1 серійний (заводський) номер 0914006Д з паспортом і вкладкою, призначений на повітряних суднах типу АН-148-100Е, в належному стані.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 22.1675.2021 від 20.11.2021, за яким відповідачу передано в орендне користування Агрегат ДАУ-72-1-1 серійний (заводський) номер 0914006Д, у частині своєчасної та повної сплати орендних платежів та повернення об`єкта оренди.
Разом із позовною заявою до суду надійшла заява Державного підприємства "Антонов" про забезпечення позову, відповідно до прохальної частини якої заявник просить суд заборонити відповідачу здійснювати експлуатацію повітряних суден моделі АН-148-100Е, державний і реєстраційний знак НОМЕР_3 , заводський серійний номер 27015041011, 2011 року виготовлення, номер реєстраційного посвідчення PП4797/1, видане 05.11.2021, а також моделі АН-148-100Е, державний і реєстраційний знак НОМЕР_2 , заводський серійний номер 27015042014, 2012 року виготовлення, номер реєстраційного посвідчення PП4798/1, видане 05.11.2021.
Обґрунтовуючи наявність підстав для забезпечення позову, позивач зазначає про те, що:
- на одному із вказаних повітряних суден встановлено Агрегат ДАУ-72-1-1 серійний (заводський) номер 0914006Д, переданий відповідачу в оренду за Договором № 22.1675.2021 від 20.11.2021, тож вжиття заявленого засобу забезпечення позову унеможливить експлуатацію відповідачем повітряних суден із встановленим Агрегатом, та забезпечить реальне виконання судового рішення в даній справі та захист прав і законних інтересів позивача;
- зазначені вище повітряні судна експлуатуються відповідачем на підставі договорів оренди, укладених із власником - компанією-нерезидентом Cyprus Aircraft Leasing (CAL) LTD, тож після закінчення строку оренди такі повітряні судна будуть повернути власнику, що унеможливить виконання рішення суду в частині зобов`язання повернути позивачу Агрегат ДАУ-72-1-1 серійний (заводський) номер 0914006Д.
Згідно зі статтями   73,   74,   77    Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У порядку, передбаченому   статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до   статті 136 Господарського процесуального кодексу України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Як передбачено в частині 1   статті 137 Господарського процесуального кодексу України   позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За приписами Господарського процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.
Системний аналіз положень частини 1 статті   136    та статті   137 Господарського процесуального кодексу України   дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7   статі 137 Господарського процесуального кодексу України).
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Місцевий господарський суд  дійшов обґрунтованого  висновку про відсутність взаємозв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову - забороною відповідачу здійснювати експлуатацію повітряних суден, на одному з яких, імовірно, встановлене спірне обладнання, і предметом позовної вимоги - зобов`язанням повернути таке обладнання та стягнення грошових коштів за договором оренди.
Обраний позивачем спосіб забезпечення позову суд вважає надмірним, необґрунтованим та таким, що може порушити права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу, зокрема, власника відповідних повітряних суден.
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що заява Державного підприємства "Антонов" про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
          Керуючись  ст.ст. 255, 267-271, 280-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Антонов» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/7372/22 залишити без задоволення .
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у справі №910/7372/22 - залишити без змін .
3. Матеріали справи №910/7372/22 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                Є.Ю. Пономаренко

                                                                                В.В. Шапран