Дата документу 30.11.2022 Справа № 334/8803/21

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 334/8803/21                        Головуючий у 1-й інстанції: Бредіхін Ю.Ю.
Провадження №22-ц/807/2004/22                        Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача                        Подліянової Г.С.,
суддів:                                                        Гончар М.С., 
                                                               Кримської О.М.,         

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2022 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прожектор» (далі - ТОВ «Прожектор») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі – ПрАТ «СК «Євроінс Україна») про стягнення майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позову ТОВ «Прожектор» зазначило, що 23 вересня 2021 року по пр. Соборний, 129 у м. Запоріжжі, відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить ТОВ «Прожектор». В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень. 
Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року у справі № 335/10597/21 суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, порушення учасником дорожнього руху п.п.12.1,13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, вирішено питання про стягнення судового збору.
На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі – ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), страховий поліс ОСЦПВ № 204842146.

Учасники дорожньо-транспортної пригоди вчасно у встановленому порядку звернулися до страхової компанії та повідомили про пригоду від 23 вересня 2021 року.

З метою компенсації спричинених збитків, 29 вересня 2021 року ТОВ «Прожектор» звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна»із заявою на виплату страхового відшкодування. 

21 жовтня 2021 року ТОВ «Прожектор» звернулось до судового експерта Булейка Олександра Анатолійовича з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно Висновку судового експерта №02/11 від 02 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ складає 85 023,72 грн, значення втрати товарної вартості транспортного засобу складає 37 213,79 грн, а всього вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля становить 122 237,51 грн.

29 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснила платіж в сумі 22 901,64 грн в якості страхового відшкодування згідно з Акту № 42240/21 від 29 жовтня 2021 року на користь ТОВ «Прожектор», однак дана сума не відповідає дійсному розміру матеріальної шкоди, завданої ТОВ «Прожектор». 

05 листопада 2021 року ТОВ «Прожектор» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з вимогою направити розрахунок суми страхового відшкодування, а також копії актів, висновків та ремонтних калькуляцій, що стали підставою для такого розрахунку. 

На теперішній час, ТОВ «Прожектор» провело відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Згідно рахунку № BL000004699 від 11 лютого 2022 року ТОВ «АФЦ Баварія» здійснив ремонт автомобіля MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість виконаних робіт з ПДВ склала 83 136 грн, вказані кошти були перераховані ТОВ «Прожектор» на рахунок ТОВ «АФЦ Баварія» 11 лютого 2022 року.

На підставі вищевикладеного,ТОВ «Прожектор» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Прожектор» відшкодування втрати товарної вартості в сумі 37 213,79 грн, стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ТОВ «Прожектор» вартість відновлювального ремонту 62 122,08 грн, судові витрати з відповідачів сумі 4540 грн та витрати на проведення експертизи в сумі 2000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2022 року, враховуючи ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2022 року про виправлення описки, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» вартість відновлюваного ремонту у сумі 60234,36 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» судовий збір у сумі 2752,92 грн та витрати на проведення експертизи у сумі 2000 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ПрАТ«СК «Євроінс Україна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2022 року у цій справі в частині задоволених позовних вимог скасувати і постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Прожектор» до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» відмовити в повному обсязі. 
Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що  суд першої інстанції не врахував, що позивачем, який є суб`єктом господарювання, у цій справі заявлені позовні вимоги до іншого суб`єкта господарювання –ПрАТ «СК «Євроінс Україна», що виключає можливість розгляду позову судом цивільної юрисдикції в силу вимог п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України, за змістом якої справи у спорах між суб`єктами господарювання розглядаються господарськими судами. Також зазначає, що суд першої інстанції, в порушення п.12.1 ст.12, п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» задовольнив вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля без врахування суми франшизи у розмірі 2 500 грн. 
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
При цьому, колегія суддів зауважує, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги учасники справи отримали 15 листопада 2022 року, про що свідчить рекомендоване поштове відправленя, яке міститься в матеріалах справи.
Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2022 року це 248 100 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481,00 грн (2481,00 грн Х 100 = 248 100 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі в оскаржуваній її частині становить 62 122,08 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції апеляційним судом переглядається лише в частині задоволених позовних вимог до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», в частині відмовлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 рішення суду не переглядається, оскільки не є предметом апеляційного оскарження. 

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню  з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Задовольняючи позовні вимоги до відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна», суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог в частині стягнення з останнього різниці вартості реального ремонту автомобіля та фактично відшкодованої шкоди, що становить у розмірі 60234, 36 грн ( 83136-22901,64), що знаходиться у межах страхової суми, яка встановлена договором страхування цивільно-правової відповідальності власнків наземних транспортних засобів № ЕР 204842146 від 07 липня 2021 року розподіливши при цьому судові витрати та витрати на проведення експертизи. 
З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що ТОВ «Прожектор» є суб`єктом господарювання, юридичною особою (а.с.50-54) та євласником транспортного засобу MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2016, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28 липня 2020 року (а.с.4).

23 вересня 2021 року о 10-35 год. по пр. Соборний, 129 у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з транспортним засобом MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, чим порушив п.п.12.1,13.1 Правила дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Вказані обставини встановлені постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2021 року у справі № 335/10597/21, якою ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальні за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, вирішено питання про стягнення судового збору. Дана постанова набрала законної сили 25 жовтня 2021 року (а.с.10-11).

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між ПрАТ « СК «Євроніс Україна» та ОСОБА_3 відповідно до якого забезпеченим транспорним засобом виступає HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.71), страховий поліс ОСЦПВ № 204842146, строк дії полісу з 08 липня 2021 року по 07 липня 2022 року включно, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, 130000,00 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000,00 грн, розмір франшизи 2 500грн(а.с.12-14,114).

Учасники дорожньо-транспортної пригоди вчасно у встановленому порядку звернулися до страхової компанії та повідомили про пригоду від 23 вересня 2021 року (а.с.12-14).

З метою компенсації спричинених збитків, 29 вересня 2021 року ТОВ «Прожектор» звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна»із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.15-16). 

21 жовтня 2021 року ТОВ «Прожектор» звернулось до судового експерта Булейка Олександра Анатолійовича з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження КТЗ MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно Висновку судового експерта №02/11 від 02 листопада 2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ складає 85 023,72 грн, значення втрати товарної вартості транспортного засобу складає 37 213,79 грн, а всього вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля становить 122 237,51 грн (а.с.20-46).

29 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснила платіж в сумі 22 901,64 грн в якості страхового відшкодування згідно з Акту № 42240/21 від 29 жовтня 2021 року на користь ТОВ «Прожектор», що підтверджується платіжним дорученням № 12589 від 29 жовтня 2021 року (а.с.19) на підставі Страхового акту № 42240/21 від 29 жовтня 2021 року, Розрахунку № 42240/21 суми страхового відшкодування від 28 жовтня 2021 року, Ремонтної калькуляції (а.с.67-70). 

05 листопада 2021 року ТОВ «Прожектор» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з вимогою направити розрахунок суми страхового відшкодування. а також копії актів, висновків та ремонтних калькуляцій, що стали підставою для такого розрахунку (а.с.47). 

На час розгляду справи, ТОВ «Прожектор» провело відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу. Згідно рахунку № BL000004699 від 11 лютого 2022 року ТОВ «АФЦ Баварія» здійснив ремонт автомобіля MERCEDES BENZ GLS 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість виконаних робіт з ПДВ склала 83 136 грн (а.с.91, 93-95), вказані кошти були перераховані ТОВ «Прожектор» на рахунок ТОВ «АФЦ Баварія» 11 лютого 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 328 від 11 лютого 2022 року (а.с.92).
У справі, що розглядається, ТОВ «Прожектор» звернулося з позовом до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_1 , тобто відповідачами по справі є юридична і фізична особи.
При цьому, ТОВ «Прожектор» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля в результаті ДТП в сумі 37213, 79 грн, з ПрАТ «СК «Євроніс Україна» вартість відновлюваного ремонту у сумі 61122, 08 грн.
Суд першої інстанції відкрив провадження у справі, розглянув справу по суті позовних вимог та 25 лютого 2022 року  прийняв рішення про відмову у задоволені позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки  не має підстав для стягнгення з останнього завданої шкоди, тому що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі суперечить меті інститу страхування цивільно-правової відповідальності, тому прийшов до висновку про стягнення  вартості відновлюваного ремонту автомобіля у сумі 60234, 36 грн  та витрат на проведення експертизи у розмірі 2000 грн саме з  ПрАТ « СК  «Євроніс Україна», оскільки завдана позивачу шкода не перевищує ліміт відповідальності страховика.  
Проте, судова колегія зазначає, що, розглядаючи позовні вимоги ТОВ «Прожектор» до ПрАТ «СК «Євроніс Україна», по суті, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які є підставою для обов`язкового скасування судового рішення.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Статтею 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Отже, судова юрисдикція - це компетенція судів здійснювати правосуддя в формі визначеного законом виду судочинства і щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Зазначені норми процесуального права встановлюють предметний та суб`єктний чинники, які є критерієм для визначення та/або розмежування судової цивільної та господарської юрисдикції.   Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Проте, згідно з ст.20, ч.4 ст.188 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, встановленню у цій справі підлягає можливість об`єднання двох вимог юридичної особи у одному позові, в яких відповідачами є юридична та фізична особи.
Згідно з ст.266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Солідарним є такий обов`язок боржників, коли кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст.543 ЦК України), або відшкодування шкоди, завданої спільними діями або бездіяльністю відповідачів (ч.1 ст.1190 ЦК України).
Аналізуючи зазначені норми процесуального та матеріального законодавства, судова колегія дійшла висновку, що вимоги позивача юридичної особи до відповідачів юридичної особи та фізичної особи можуть бути об`єднанні в одному позові та розглянуті по суті за наявності певних матеріальних правовідносин між сторонами, зокрема, солідарного обов`язку відповідачів перед позивачем.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічного висновок викладений у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, в якій, вирішуючи питання щодо юрисдикції спору у справі про страхове відшкодування у справі за аналогічними правовідносинами, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спір між двома господарюючими суб`єктами (страховими компаніями) повинен бути вирішений за правилами іншого судочинства (господарського), оскільки солідарне стягнення із заподіювача шкоди та страховика за встановлених судом обставин є неможливим.
З предмету та підстав позову у справі, що переглядається апеляційним судом, вбачається, що хоча вимоги позивача до кожного з відповідачів і обґрунтовані одними й тими ж обставинами, проте відповідачі не пов`язані солідарним обов`язком перед позивачем.
       Отже, розглядаючи позовні вимоги у цій справі в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не звернув належної уваги на те, що правовідносини в частині позовних вимог ТОВ «Прожектор»  до ПрАТ « СК  «Євроніс Україна» про стягнення страхового відшкодування виникли між двома господарюючими суб`єктами та об`єднані в одній позовній заяві з порушенням вимог ст.20, ч.ч.1,4 ст.188 ЦПК України, і не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
У постановівід 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункт 39) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
При цьому, судова колегія вважає, що постанова Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 756/10859/15-ц не може застосовуватися в даних правовідносинах в якості підстав для об`єднання позовних вимог ТОВ «Прожектор» до ПрАТ « СК «Євроніс Україна» та ОСОБА_1 , оскільки стосується інших фактичні обставин справи (солідарного обов`язку у справах, що виникають з кредитних правовідносин), відсутністю спільних рис між спірними правовідносинами.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбаченихстаттями 255та257цього Кодексу.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо  справу розглянуто неповноважним складом суду (ч.3 ст.377 ЦПК України).
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги, оскільки у даному випадку позовні вимоги ТОВ «Прожектор» до ПрАТ « СК «Євроніс Україна» розглянуті судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції, тобто неповноважним судом.
Виходячи з характеру правовідносин, що виникли між цими сторонами, зміст прав та обов`язків у цих правовідносинах і їх суб`єктний склад, судова колегія дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в частині вимог ТОВ «Прожектор» до ПрАТ «СК «Євроніс Україна» про стягнення страхового відшкодування, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції господарських судів України.
       Враховуючи процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, судова колегія не перевіряє доводи апеляційної скарги стосовно вимог ТОВ «Прожектор»  до ПрАТ « СК  «Євроніс Україна», які спрямовані на вирішення спору по суті. 
Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, тому апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ч.5 ст.258 ЦК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.255, 367, 368, 374,377,1, 382,384,389,390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2022 рокув частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодуваня у сумі 60 234, 36 грн, витрат на проведення експертизи у сумі 2000 грн - закрити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Прожектор», що розгляд справи в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Прожектор» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування віднесено до юрисдикції Господарському суду.

В іншій частині рішення не оскаржується, та апеляційним судом не переглядається.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2022 року.

Головуючий, суддя 	Суддя 	Суддя	
Подліянова Г.С. 	Гончар М.С. 	Кримська О.М.