П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року
м. Київ
Справа № 9901/400/20
Провадження № 11-70заі22
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Желєзного І. В.
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А.,                 Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М.,                    Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ткача І. В.
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2022 року (у складі колегії суддів  Мартинюк Н. М., Єресько Л. О., Жука А. В., Загороднюка А. Г., Мельник-Томенко Ж. М.) про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення,
УСТАНОВИЛА:
Рух справи
1.                 У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), у якому просив визнати протиправним і скасувати рішення ВРП від 03 грудня 2020 року № 3359/0/15-20 «Про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Тарутинського районного суду Одеської області».
2.                 Касаційний адміністративний суд у складі Верхового Суду рішенням від                   10 лютого 2021 року відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
3.                 Велика Палата Верховного Суду постановою від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишила без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20 - без змін.
4.                 У березні 2022 року ОСОБА_1 , посилаючись на наявність підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верхового Суду із заявою про перегляд рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, у якій просив її задовольнити, скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.
5.                 Заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 14 лютого 2022 року отримав витяг з протоколу та копію технічного запису засідання ВРП від 03 грудня 2020 року, з яких йому стало відомо про наявність істотних для справи обставин, які не були й не могли бути йому відомі на час її розгляду у суді. На думку ОСОБА_1 , такими нововиявленими обставинами є: нерозгляд відповідачем усіх клопотань, які ним заявлялися; наявність обставин, які свідчать про упередженість членів ВРП ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та незаявлення ними самовідводів із цих причин; недотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення. Зокрема, зазначає, що згідно з технічним записом засідання від 03 грудня 2020 року ВРП не розглянула всі його клопотання про зупинення розгляду (подано два клопотання від 01 листопада 2020 року і два клопотання від 29 листопада 2020 року, однак ВРП розглянула лише по одному з них). Крім того, з технічного запису засідання від 03 грудня 2020 року вбачається, що головуючий ОСОБА_2 під час вирішення трьох клопотань про відкладення розгляду оголосив про відмову у їхньому задоволенні «з мотивів, наведених доповідачем», однак доповідач таких мотивів не наводив. Доповідач ОСОБА_3 не вказала про всі клопотання, які він подавав. Під час доповіді стосовно інших клопотань доповідач послалася на їхнє мотивування доводами, які відрізняються від тих, якими ці клопотання були обґрунтовані. 
6.                 Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20.
7.                 Не погодившись з ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2022 року, ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, у якій просить її скасувати, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20 та ухвалити нове.
8.                 Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 27 липня 2022 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2022 року, а ухвалою від 10 серпня 2022 року призначила справу № 9901/400/20 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.
9.                 09 серпня 2022 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Висновки суду першої інстанції
10.             Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що заява  ОСОБА_1 не містить нововиявлених обставин, визначених частиною другою статті 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
11.             Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду звернув увагу, що доводи ОСОБА_1 за своєю суттю є новим обґрунтуванням позовних вимог, що спрямоване на переоцінку встановлених судом обставин, а тому за правилами            пункту 1 частини четвертої статті 361 КАС України не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення. Заявник намагається видати за нововиявлені ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані суду, а тому в силу пункту 2 частини четвертої статті 361 КАС України також не є підставою для відповідного перегляду.
12.             Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані заявником обставини не можуть впливати на правильність рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, не мають істотного значення для правильного вирішення спору, а лише зводяться до незгоди із правовою позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову та не спростовують фактів, покладених в основу судового рішення.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
13.             В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що, обґрунтовуючи наявність нововиявлених обставин, він посилався на істотні обставини, а саме: нерозгляд ВРП всіх заявлених ним клопотань, розгляд питань щодо нього упередженими членами ВРП та порушення Регламенту ВРП під час розгляду питання щодо нього.
14.             З огляду на наведене ОСОБА_1 зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що наведені в заяві обґрунтування не впливають на правильність рішення Верховного Суду від 10 лютого 2021 року та не мають істотного значення для правильного вирішення спору. 
15.             Крім того, зауважує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість отримання ним раніше технічного запису та протоколу засідання ВРП, оскільки момент їх виготовлення судом не досліджувався. Натомість висновок члена ВРП щодо нього виготовлений із запізненням - через дев?ять місяців.
Позиція ВРП щодо апеляційної скарги
16.             У відзиві ВРП зазначає про необґрунтованість апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. На переконання відповідача, предмет дослідження в цій справі - це, зокрема, те, чи є обставини, зазначені ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення, нововиявленими у розумінні статті 361 КАС України. 
17.             Зауважує, що у матеріалах справи № 9901/400/20 наявні копії матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення ВРП, а тому питання щодо розгляду клопотань, як і дотримання процедури ухвалення рішення ВРП від 03 грудня 2020 року № 3359/0/15-20 «Про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Тарутинського районного суду Одеської області», були досліджені Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду та Великою Палатою Верховного Суду під час розгляду цієї справи по суті. Натомість доводи про незаявлення самовідводу членами ВРП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необґрунтованими та безпідставними висновками заявника. 
18.             На думку відповідача, обставини, на які посилається заявник, не є істотними та не впливають на правильність рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20, а тому з метою дотримання принципу правової визначеності в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Оцінка Великої Палати Верховного Суду
19.             Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
20.             Відповідно до частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
21.             Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання (частина перша статті 129-1 Конституції України).
22.             Частиною другою статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
23.             Згідно із частиною першою статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
24.             Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
25.             Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
26.             Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
27.             В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі.
28.             Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. 
29.             Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. 
30.             До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
31.             Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.
32.             Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими. 
33.             Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
34.             З урахуванням наведеного перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин, тому першочерговим обов`язком суду є встановлення відсутності або наявності нововиявлених обставин.
35.             Оцінюючи, чи наведені ОСОБА_1 обставини є підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 КАС України, Велика Палата Верховного Суду виходить з такого.
36.             У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що 14 лютого 2022 року отримав витяг з протоколу та копію технічного запису засідання ВРП від 03 грудня 2020 року, з яких йому стало відомо про наявність істотних для справи обставин, які не були й не могли бути йому відомі на час розгляду справи. На думку ОСОБА_1 , такими обставинами є: нерозгляд відповідачем усіх клопотань, які ним заявлялися; наявність обставин, які свідчать про упередженість членів ВРП ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та незаявлення ними самовідводів із цих причин; недотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення як підстави для перегляду рішення. 
37.             У цьому контексті Велика Палата Верховного Суду наголошує, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.
38.             Натомість ОСОБА_1 не недано жодних доказів, які б свідчили про вчинення ним дій з метою отримання витягу з протоколу та копії технічного запису засідання ВРП від 03 грудня 2020 року станом на час розгляду цієї справи, як і не зазначено, чому він самостійно або ж через представника не мав можливості вчинити відповідні дії.
39.             Доводи скаржника щодо невчасного виготовлення зазначеного протоколу з посиланням на те, що висновок члена ВРП - доповідача, яка здійснювала розгляд рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії України (далі - ВККС), виготовлений із запізненням через дев`ять місяців, є виключно припущеннями та не підтверджені належними доказами.
40.             При цьому згідно з частиною сьомою статті 30 Закону України від 21 грудня 2016 року №1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя», який набрав чинності 05 січня 2017 року, на засіданнях ВРП, Дисциплінарних палат ведуться протоколи та здійснюється повне фіксування засідання технічними засобами. Ця норма була чинною на момент розгляду зазначеної справи, а відтак ОСОБА_1 було відомо про їх наявність у відповідача. 
41.             Окрім цього, як убачається зі змісту рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року (залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2021 року), про перегляд якого за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 подано заяву, 03 грудня 2020 року ВРП ухвалила рішення № 3359/0/15-20 «Про відмову у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Тарутинського районного суду Одеської області». Указане рішення ВРП мотивувала тим, що ОСОБА_1 мав намір умисно і свідомо приховати попереднє місце роботи і підстави звільнення з посади старшого прокурора Білгород-Дністровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України (вчинення проступку, що порочить працівника прокуратури). Зазначені обставини дали ВРП підстави для обґрунтованого сумніву щодо відповідності судді ОСОБА_1 критерію доброчесності, що в сукупності може негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв`язку із призначенням позивача на посаду судді Тарутинського районного суду Одеської області.
42.             Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду установив, що ВРП, ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 про відкладення розгляду рекомендації чи зупинення у зв`язку із укладенням контракту про проходження військової служби в лавах Збройних Сил України, відмовила у його задоволенні. При цьому Суд відхилив доводи ОСОБА_1 про те, що ВРП безпідставно відмовила йому у відкладенні розгляду справи чи зупиненні розгляду його рекомендації, оскільки в конкретному випадку відповідні рішення приймаються ВРП на власний розсуд. Підстав, за наявності яких ВРП зобов`язана обов`язково відкласти розгляд рекомендації ВККС або зупинити її розгляд, Закон України «Про Вищу раду правосуддя» не містить.
43.             Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду встановлено, що ВРП не допустила порушень під час розгляду рекомендації ВККС стосовно ОСОБА_1 на засіданні 03 грудня 2020 року за його відсутності.
44.             Ураховуючи встановлені у цій справі обставини і наявні на час її розгляду в матеріалах справи докази, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що вказані скаржником обставини не спростовують факти, які враховані судом під час ухвалення судового рішення, а відтак не можуть впливати на правильність рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року, не мають істотного значення для правильного вирішення спору, не є нововиявленими обставинами і не дають підстави для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 9901/400/20. 
45.             З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
46.             Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
47.             Згідно з положеннями статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
48.             Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки оскаржувану ухвалу від 24 червня 2022 року суд першої інстанції постановив з дотриманням норм матеріального та процесуального права; викладені в апеляційній скарзі твердження скаржника не спростовують правильності висновків суду.
Висновки щодо розподілу судових витрат
49.             Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
50.             Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-243, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 369 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1.                 Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.                 Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	 	І. В. Желєзний	
Судді: 	В. В. Британчук	 	Л. Й. Катеринчук	
 	Ю. Л. Власов	 	Г. Р. Крет	
 	І. В. Григор`єва	 	Л. М. Лобойко	
 	М. І. Гриців	 	К. М. Пільков	
 	Д. А. Гудима	 	О. Б. Прокопенко	
 	Ж. М. Єленіна	 	Л. І. Рогач	
 	О. С. Золотніков	 	І. В. Ткач