ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року 

м. Київ

справа № 826/12385/16
адміністративне провадження № К/9901/2768/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Повного товариства "Ломбард Донкредит Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-ріелті" і компанія"
на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2017 (суддя Федорчук А.Б.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 (колегія у складі суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В., Шурка О.І.)
у справі №826/12385/16 
за позовом Повного товариства "Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-ріелті" і компанія" 
до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища  виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          11.12.2016 Повне товариство «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелті» і компанія» звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними та незаконними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу тимчасової споруди за адресою АДРЕСА_1, який був проведений 24.06.2016;
- стягнути солідарно з Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Повного товариства «Ломбард Донкредит товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-ріелті» матеріальну шкоду в сумі 70375,00 грн.
2.          Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.
3.          10.01.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове - про задоволення позову. 
4.          Ухвалою Верховного Суду від 23.01.2018 було відкрито касаційне провадження. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що 01.01.2016 між позивачем (суборендар) з однієї сторони та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) з іншої сторони укладено договір суборенди №1 (надалі - Договір № 1).
6.          У відповідності до пп. 1.2 - п. 1.3 Договору №1 орендар зобов`язується передати суборендареві у строкове платне користування, а суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, що визначене у цьому договорі та зобов`язується сплачувати орендареві орендну плату. Адреса нежилої будівлі, в якій знаходиться приміщення що суборендується: АДРЕСА_1. Загальна площа приміщення 46 м2, частина приміщення що суборендується: 25 м2.
7.          31.05.2016 провідний інспектор Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП «Київблагоустрій») виніс припис від 31.05.2016 № 1608290, з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 встановлено порушення п. 20.1.1, а тому пропонувалось усунути порушення шляхом надання у 3-денний термін ППД. Припис отримано ФОП ОСОБА_1 .
8.          У матеріалах справи є витяг з бази даних Державного земельного кадастру по АДРЕСА_1, де виділено окремі ділянки за адресами АДРЕСА_1-А з кодами ділянки: 75:383:061, 75:383:072, 75:383:074, 75:383:075, 75:383:083, 75:383:094, 75:383:099, 75:383:100, 75:383:105, 75:383:107, 75:383:108 та за АДРЕСА_1-Ф - 75:383:092.
9.          З витягу з бази даних Державного земельного кадастру вбачається, що об`єкт по АДРЕСА_1-Ф з кодом ділянки 75:383:092 належить на праві власності ТОВ «Фірма «Роздол», а не фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (Орендар).
10.          Під час розгляду справи ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтре-Ріелті» і Компанія» не надано документів, які б підтверджували, що тимчасову споруду розміщено на земельній ділянці по АДРЕСА_1 з кодом ділянки 75:383:092, яка належить на праві власності (володіння) позивачу чи фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (орендар).
11.          Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийняв рішення про демонтаж вказаного елементу благоустрою та делегував повноваження КП «Київблагоустрій» шляхом надання доручення № 06-16.
12.          Згодом підрядник ТОВ «Україна Бізнес Груп» демонтувало тимчасову споруду, про що складено акт демонтажу від 03.07.2016 № НО-112/У.
13.          Позивач вважає дії відповідачів щодо демонтажу тимчасової споруди протиправними, а тому звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

14.          Позивач зазначає, що про знесення довідався 24.06.2016, що все майно, що знаходилося у приміщенні, було знищено. 
15.          Йому на праві оренди належить тимчасова споруда за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці № 75:383:092, а не за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, необґрунтовано було здійснено демонтаж тимчасової споруди, що належить позивачу на праві оренди, щодо якої не вносився припис та не було прийнято доручення а демонтаж.
16.          Позивач вважає, що спірне рішення винесене відповідачем без урахування всіх обставин справи, без забезпечення права позивача на добровільне виконання припису, за наявності документів, які підтверджують право на користування земельною ділянкою, та які знаходяться у розпорядженні відповідача.
17.          Відповідач проти позову заперечував. Посилався на те, що правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності або користування земельною ділянкою або демонтованим майном, позивач не надав. Припис щодо добровільного демонтажу або надання відповідних документів позивач не виконав. Внаслідок цього винесено оскаржуване рішення та відбувся примусовий демонтаж об`єктів за відповідною адресою. Такі дії відповідач вважає законними та вчиненими у межах наданих повноважень.

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що позивач не надав документів, які б підтверджували, що тимчасову споруду розміщено на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності (володіння) позивачу чи фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 (орендар). Враховуючи вищевикладене, відповідачі діяли у відповідності до законодавства при знесенні тимчасової споруди.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

19.          У касаційній скарзі позивач покликається на неправильне застосування судами норм матеріального права. 
20.          Позивач вважає неправомірними висновки судів попередніх інстанцій з огляду на те, що припис не містив необхідних реквізитів та інформації, про винесення припису не було належно повідомлено позивача, що призвело до позбавлення останнього права запобігти знищенню тимчасової споруди. У зв`язку із цим, дії відповідачів щодо демонтажу тимчасової споруди позивач вважає протиправними.
У самому ж приписі зазначено, що припис отримала ФОП ОСОБА_1 , однак ця особа не є працівником чи представником скаржника чи орендодавця ФОП ОСОБА_1 .
У дорученні на демонтаж вказано адресу тимчасової споруди - АДРЕСА_2 , однак скаржник користувався приміщенням за адресою АДРЕСА_2 . 
Суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що скаржник уклав договір суборенди на приміщення за адресою АДРЕСА_2 . Законодавство не передбачає вказання в договорі коду ділянки.
21.          У відзиві відповідач покликається на правомірність рішень судів першої та апеляційної інстанцій.  Вважає, що діяв в межах передбачених законодавством повноважень. 
Доводи позивача щодо невідповідності адреси є нерелевантними, адже у позивача немає зареєстрованого права власності/користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт. За наданими документами неможливо визначити місцезнаходження об`єкта позивача, оскільки відсутні докази присвоєння поштової адреси, дозвільні документи на встановлення тимчасової споруди.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та відзиву та дійшов такого висновку.
23.          Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
24.          Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
25.          Відповідно до статті 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 06.09.2005 №2807-IV (далі - Закон України № 2807-ІV) управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
26.          Відповідно до підпункту 6.7 пункту 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 94 від 27.01.2011, Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.
27.          Згідно з положеннями розділу І Правилами благоустрою міста Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 (далі - Правила благоустрою м. Києва) тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.
28.          Підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою м. Києва передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.
29.          Таким чином, Департамент міського благоустрою КМР має право носити припис власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) тимчасової споруди.
30.          Порядок складання припису Департаментом міського благоустрою КМР передбачено підпунктом 20.2.1 пункту 20.2 Правил благоустрою міста Києва.
Якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.
У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.
Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.
У разі відмови особи отримати припис в графі "Припис одержав" робиться про це запис.
У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог цього Положення. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). 
31.          Судами встановлено, що припис від 31.05.2016 внесено ФОП ОСОБА_3 . Згодом ФОП ОСОБА_3 було зазначено як особу, щодо якої видано доручення на демонтаж павільйону по АДРЕСА_2 . Однак чи є підприємець ОСОБА_3 власником чи користувачем павільйону по АДРЕСА_2 і яке вона має відношення до приміщення по АДРЕСА_1 , яке орендував позивач, суди не з`ясували. Між тим, позивач покликався на те, що дані про внесення припису щодо ФОП ОСОБА_1 і вручення їй припису, як особі, яка не є працівником чи представником орендаря ОСОБА_1 та позивача-суборендаря, не можуть свідчити про внесення припису належній особі - власнику чи користувачу павільйону по АДРЕСА_1 .
32.          Згідно з пп. 13.3.2 п. 13.3 розділу XIII Правил благоустрою міста Києва, у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди … не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), …  вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди … на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, ….
33.          Таким чином, умовою для прийняття рішення про демонтаж та вжиття відповідних заходів, є невиконання власником (користувачем або особою, що її розмістила) тимчасової споруди вимоги про демонтаж у строк, що зазначений у приписі. Виконання припису передбачає обізнаність адресата з його змістом.
34.          Суд звертає увагу, що позивач неодноразово в суді першої та апеляційної інстанцій зазначав про те, що:
-          припис від 31.05.2016 № 1608290 стосувався приміщення по АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_1 , яке суборендував позивач;
-          припис вручено ФОП ОСОБА_3 , яка не має відношення до приміщення по АДРЕСА_1 , орендаря ОСОБА_4 та суборендаря-позивача;
-          не було належно повідомлено позивача про винесення припису, що призвело до позбавлення останнього можливості запобігти знищенню тимчасової споруди і його майна;
35.          Суди не з`ясували, хто саме встановив тимчасову споруду, чи було вручено припис належній особі, і чи було дотримано умов та процедури демонтажу, передбачених законодавством та Правилами благоустрою міста Києва.
36.          Висновки про необхідність дотримання процедури вручення припису були висловлені у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №    826/3131/17, від 10.07.2019 у справі №    826/6063/18, від 04.03.2020 у справі №    826/7508/16, від 23.09.2021 у справі №    826/13209/18, від 02.12.2021 у справі №    826/5004/17 та ін.
37.          Верховний Суд неодноразово відзначав, що демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом інших заходів реагування, спрямованих на встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є.
Демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у приписі строк або якщо власник невідомий.
38.          Демонтаж споруд без дотримання чіткої правової процедури встановлення їх незаконного розміщення не узгоджується з конституційним принципом захисту права власності і мирного володіння майном, яке презюмується.
39.          Суди попередніх інстанцій жодним чином не дослідили вищезазначені аргументи позивача, не встановили обставин, що входять до предмету доказування, та дійшли передчасного висновку щодо правомірності дій відповідача під час винесення припису та інформування про нього.
40.          Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
41.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
42.          Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
43.          Згідно зі ст. 341 КАС України Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44.          Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 
45.          У ч. 4 цієї ж статті КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
46.          Враховуючи те, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили належним чином обставини справи, справу слід направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Керуючись ст. 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Повного товариства "Ломбард Донкредит Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-ріелті" і компанія" задовольнити частково.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року  у справі №826/12385/16 скасувати.
Справу №826/12385/16 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб