ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/4394/21  Номер провадження 22-ц/814/1750/22	Головуючий у 1-й інстанції Довготько Т.М.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       головуючого судді Прядкіної О.В.,
       суддів:  Бутенко С.Б., Обідіної О.І., 
розглянувши в м.Полтаві цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми завдатку
                   за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
    на рішення Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Довготько Т.М., в м.Харкові, зі складанням повного тексту 09.07.2021 року,-
в с т а н о в и в :
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 201 600 грн., що є еквівалентом 7200 доларів США суми завдатку відповідно до п.7 попереднього договору купівлі-продажу від 16 лютого 2021 року.
Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто на її користь з ОСОБА_2 суму у розмірі 98 098 грн. 92коп. та судовий збір у розмірі 1441грн.84коп.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення оскаржила ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі заперечує підписання будь-яких договорів з ОСОБА_1 та просила призначити по справі судову почеркознавчу експертизу належності їй підпису на попередньому договорі купівлі-продажу від 16 лютого 2021 року квартири АДРЕСА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

 Розпорядженням Верховного суду України від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Харківського апеляційного суду.     Справу передано на розгляд до Полтавського апеляційного суду.
Апеляційний розгляд справи колегія суддів вважає за можливе провести у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси, а відповідач  ОСОБА_2 також шляхом оголошення про виклик, розміщеного на офіційному сайті суду (а.с.187).
Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16.02.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В.
Відповідно до пунктів 1, 3 вказаного договору сторони зобов`язалися у майбутньому, в строк до 16-00год. 02 березня 2021 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 6 цього договору на забезпечення виконання умов попереднього договору про укладання основного договору, ОСОБА_1 попередньо передала, а ОСОБА_2 отримала до укладання цього договору грошове забезпечення в розмірі 100800, 00 грн., еквівалент 3600 доларів США, а решту в сумі 585200, 00 грн., еквівалент 20900,00 доларів США, буде передано при підписанні договору купівлі-продажу.
Однак договір купівлі-продажу укладено не було, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 суму 201600 грн., еквівалент 7200 доларів США на підставі п.7 попереднього договору.
Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважав, що передані відповідачу кошти є авансом та підлягають поверненню в тому ж розмірі, в якому вони передавались.
Колегія суддів погоджується з даним висновком.
Частиною першою ст.15 ЦК України   визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України частини першої  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша  ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( ст.629 ЦК України).
Згідно зі ст.635 цього ж Кодексу попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.
Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.
Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст.570 Кодексу  завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то аванс повертається його власникові.
З огляду на викладене, встановивши, що у передбачений попереднім договором строк сторони не уклали договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що платіж, переданий ОСОБА_2 за попереднім договором, є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 98098грн, що еквівалентно 3600доларів США.
За клопотанням відповідача ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання : чи виконано рукописни підпис попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 16 лютого 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В., за реєстровим №132, ОСОБА_2 чи іншою особою?
Проте, на підставі клопотання експерта витребувані у відповідача зразки почерку та підпису суду надані не були, вартість робіт по проведенню експертизи не оплачена, у зв`язку з чим експертною установою експертиза залишена без виконання.
Оцінюючи наведене, колегія суддів виходить з приписів ст.109 ЦПК України, якою визначені наслідки ухилення від участі в експертизі.
У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. 
Згідно ст. 77  ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Отже, ОСОБА_2 не надано належних доказів на спростування наявністі її підпису на попередньому договорі купівлі-продажу від 16.02.2021 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в частині оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до  ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах,  ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м.Харкова від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28.09.2022 року.

Головуючий суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б. Бутенко
                                                                                                                       О.І. Обідіна