ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
27 жовтня 2022 року
м. Валки
справа № 643/6088/21
провадження № 22-ц/818/1156/22
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії – Маміної О.В. Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря - Гармаш К.В.
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
представник позивача: ОСОБА_2 
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту»
треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева Ольга Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Валки заяву ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Данилова Максима Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Данилова Максима Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту», треті особи – приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева Ольга Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,  за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії «Маніту» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2021 року, постановлену у складі судді Семенової Я.Ю.
В С Т А Н О В И В :
В квітні 2021 року Адвокат Данилов М.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту», треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушеваа Ольга Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
16 червня 2021 року представник позивача – адвокат Данилов М.О. звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії з відчуження стосовно нерухомого майна – квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви посилався на те, що 03 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 (позичальником) був укладений кредитний договір № 6/1/2007/978-К/181 щодо надання позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості та платності грошових коштів (кредит) в сумі 20 000,00 євро. 03 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №6/1/2007/978-П/181, згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 (позичальником) взятих на себе зобов`язань, що витікають з кредитного договору № 6/1/2007/978-К/181. 03 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №6/1/2007/980-1/183, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що витікає з Кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 05 червня 2015 року було розпочато ліквідацію ВАТ КБ «Надра», 22 травня 2020 року відбувся аукціон за системою «Прозоро» № GL48N718070 з реалізації кредитного портфелю, що складається з права вимоги за кредитними договорами, що перебувають у іпотеці/заставі, відповідно до результатів якого право вимоги за кредитним договором № 6/1/2007/978-К/181 перейшло до ТОВ «Дніпрофінансгруп». 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Дніпрофінансгруп» та ТОВ Фінансова компанія «Маніту» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 16.10.2020/1, згідно з умовами якого право вимоги за кредитним договором №6/1/2007/978-К/181 перейшло то ТОВ ФК «Маніту». Позивачу ОСОБА_1 інформацію про перехід права вимоги за наведеним вище кредитним договором до ТОВ ФК «Маніту» стало відомо від представників ТОВ ФК «Маніту», які незаконно заволодівши майном позивача, проникли до житла позивача, змінили всі замки та позбавили її житла. Як виявилося в подальшому, відповідно до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень новим власником квартири АДРЕСА_1 є саме ТОВ ФК «Маніту» на підставі договору іпотеки №6/1/2007/980-1/183, договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки №6/1/2007/980-1/183 серія та номер 352, рішення ТОВ ФК «Маніту» № 10/03/2021-5 від 10.02.2021, довідки про суму боргу за основним зобов`язанням б/н від 15.03.2021, звіту про оцінку майна предмета іпотеки б/н від 10.03.2021, виданого ТОВ «Експертно-оціночна компанія «МЕТР», повідомлення про порушення основного зобов`язання б/н від 03.11.2020, повідомлення про порушення основного зобов`язання б/н від 12.01.2021, повідомлення про порушення основного зобов`язання б/н від 12.01.2021, кредитного договору №6/1/2007/978-К/181. Зазначив, що вказаний запис було здійснено 16 березня 2021 року о 13:29:42 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Вахрушевою О.О., проте заявник ОСОБА_1 не отримувала жодних повідомлень про невиконання основного зобов`язання, інших листів від ТОВ ФК «Маніту», про зміни в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень їй відомо не було. Посилався, що ТОВ ФК «Маніту» незаконно, без будь-якого повідомлення про це ОСОБА_1 зняв її з реєстрації місця проживання у спірній квартирі.
Заявник вказував на необхідність даного забезпечення позову, яка полягає у тому, що оскільки предметом позовної заяви є оскарження вказаного вище рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки та визнання права власності за іпотекодавцем, у разі його невжиття, відповідач ТОВ ФК «Маніту» може здійснити відчуження нерухомого майна спірної квартири на користь третіх осіб, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення по справі № 643/6088/21 у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки тоді вона буде змушена звертатися до суду та оскаржувати право власності нових набувачів, що значно ускладнить відновлення порушених прав та інтересів позивача щодо набуття за ним права власності на дану квартиру. Отже, у разі задоволення позовних вимог і відчуження предмету спору іншій особі, виконання рішення у справі значно ускладниться або стане неможливим.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника – адвоката Данилова Максима Олександровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Данилова Максима Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту», треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Вахрушева Ольга Олександрівна, Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень задоволено частково. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Маніту». У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Данилова Максима Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , - відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ “ФК”Маніту” просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що позивачем зокрема, але не виключно, не наведено будь-яких доказів на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Зазначає, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру, а саме: витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Вказує, що документи, що підтверджують право власності ТОВ “ФК “Маніту” на сьогодні ніким не спростовані, дійсні та підтверджують право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном в рамках чинного законодавства України, отже вчинені судом дії щодо заборони відчуження квартири порушують право власності ТОВ “ФК “Маніту” на нерухоме майно.
У відзиві на апеляйційну скаргу представник позивача зазначає, що на момент подання заяви про забезпечення позову та на сьогоднішній день існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки при переході права власності на спірну квартиру від ТОВ “ФК”Маніту” до третіх осіб буде вимушена знову звертатися до суду та оскаржувати право власності нових набувачів, а це призведе до значних фінансових затрат заявника, а також до втрати значної кількості часу. Зазначає,що міра забезпечення позову є співмірною та відповідає потенційній загрозі вибуття майна з володіння ТОВ “ФК “Маніту”. Вказує, що у матеріалах справи № 643/6088/21 наявна копія Вимоги, що направлялися відповідачем, у якій ТОВ “ФК “Маніту”, що має право та намір задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки третім особам. Наголошує, що застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є доцільними та співмірними, а аргументи, викладені в апеляційній скарзі не відповідають ані обставинам справи, ані вимогам цивільного процесуального законодавства, ані усталеній судовій практиці. Звертає увагу на те, що забезпечення позову шляхом заборон відчуження спірної квартири не покладає на нього надмірний тягар, оскільки ТОВ “ФК “Маніту” все ще має право користування та вчинення будь-яких інших дій окрім відчуженя.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб може зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.
Колегія суддів вважає, що такий висновок відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними із заявленими позовними вимогами.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяженння.
Як на підставу вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилався на те, що оскільки предметом позовної заяви є оскарження вказаного вище рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки та визнання права власності за іпотекодавцем, у разі його невжиття, відповідач ТОВ ФК «Маніту» може здійснити відчуження нерухомого майна спірної квартири на користь третіх осіб, що значно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення по справі № 643/6088/21 у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки тоді вона буде змушена звертатися до суду та оскаржувати право власності нових набувачів, що значно ускладнить відновлення порушених прав та інтересів позивача щодо набуття за ним права власності на дану квартиру. Отже, у разі задоволення позовних вимог і відчуження предмету спору іншій особі, виконання рішення у справі значно ускладниться або стане неможливим.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
З матеріалів справи убачається, що предмет цивільно-правового спору між сторонами стосується безпосередньо нерухомого майна, щодо якого вжито заходи забезпечення позову. Заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам.
При цьому процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Доводи представника ТОВ ФК «Маніту» про те, що вимога про витребування майна не є майновою – не ґрунтуються на законі, оскільки матеріально-правова вимога, яка заявлена позивачем має вартісне, грошове вираження.
Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони ТОВ ФК «Маніту» та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ТОВ ФК«Маніту».
При цьому, колегія суддів враховує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову право власності на спірне нерухоме майно може перейти до інших осіб, а обраний позивачем спосіб захисту втратить ефективність, виконання рішення суду у разі задоволення позову буде неможливо.
З урахуванням встановлених судом обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову саме в такий спосіб.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суттєвими не являються, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.
Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансової компанії «Маніту» – залишити без задоволення.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 червня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий –                                                             Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                 О.Ю. Тичкова

                                                                       О.В. Маміна

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2022 року.