ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 804/6410/14	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року (суддя Рябчук О.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ветек» про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                      ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Кривбасоптіма» звернулось з позовом до Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, третя особа - ТОВ «Торговий дім Ветек» про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0001192201 від 22.04.2014 р. - повністю, № 0001212201 від 22.04.2014 р.- на суму 1 813 353,00 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить постанову суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що  судом першої інстанції не було враховано наявність  первинних документів на підтвердження взаємовідносин між позивачем та постачальником  ТОВ «Торговий дім Ветек»( включно  зі специфікаціями на поставку), які надавались як до перевірки так і до суду, суд помилково взяв до уваги відомості про  контрагентів постачальника позивача. Також зазначено, що законодавством не заборонено здійснювати продаж товару поза місцем зареєстрованого  знаходження керівних органів суб1єктів господарювання. 
Представник позивача апеляційну скаргу підтримав.
Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, 31.03.2014 Криворізькою центральною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Кривбасоптіма» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012  по 31.12.2013.
За результатами перевірки складено акт № 298/22-01/30001532 від 07.04.2014.                    
Перевіркою встановлені, зокрема, наступні порушення:
- п. 44.1 ст. 44, пп. 135.5.12 п. 135.5, пп. 139.1.12 п. 139.1 ст. 139, п. 138.2, п. 138.4, пп. 138.8.1 п. 138.8 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІ та п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 занижено податок на прибуток у сумі 1 208 999,00 грн.;
- п. 44.1 ст. 44, ст. 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.п. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХІта п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 548 021,00 грн.
В описовій частині акту перевірки зазначено, що вказані порушення є наслідком того, що перевіркою достовірності та повноти доходів і витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, виявлено невідповідність даних бухгалтерського обліку задекларованим Товариством показникам.
У акті перевірки податковий орган також дійшов висновку про формування Товариством валових витрат та податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам із ТОВ «Торговий дім «Ветек» без достатніх правових підстав, з огляду на нереальність господарських взаємовідносин з цим платником податків. Обґрунтовуючи порушення норм податкового законодавства податковий орган послався на результати здійснених заходів з податкового контролю по вказаному контрагенту та платників податків (по ланцюгу постачання) й аналіз їхньої податкової звітності; відсутність у них необхідних ресурсів і умов для здійснення спірних операцій, а також статусу імпортерів поставленої продукції; обставини порушеного стосовно основного постачальника контрагента ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» кримінального провадження. На думку контролюючого органу, фактично товар (дизельне паливо) було отримано Товариством від невстановлених осіб без укладення будь-яких угод та за відсутності документального підтвердження оплати за нього.
22.04.2014 на підставі акту перевірки Криворізькою центральною об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення № 0001192201, № 0001212201.
Позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність спірних податкових повідомлень-рішень було доведено.
За висновками суду першої інстанції позивачем надано не достатньо первинних документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «Торговий дім Ветек» (не надано при проведенні перевірки та в судове засідання специфікацій до договору № 213-07/11/13 від 07.11.2013; не надано обґрунтувань та доказів відвантаження товару з Одеса Застава І за умов знаходження постачальника - ТОВ «Торговий дім Ветек», в м. Києві; ТОВ «Торговий дім Ветек», не надано доказів на підтвердження можливості здійснення господарської операції з придбання нафтопродуктів з ТОВ «Газукраїна-2020»). 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується.
Предметом перевірки судів у цій справі є рішення податкового органу щодо правильності визначення грошових зобов`язань зі сплати податку на прибуток та податку додану вартість (далі - ПДВ) за наслідками господарської діяльності позивача з ТОВ «Торговий дім «Ветек» у 2013 році.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
  Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.
За змістом пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт а).
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
За змістом пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).
  За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV  первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
У свою чергу, господарська операція – це дія або подія яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань власному капіталі, відомості про яку містяться в первинному документі що підтверджує її здійснення (стаття 1 цього ж Закону).
Згідно із частинами першої та другої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких наведений у цій нормі.
Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
  Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового обліку, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.
Про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Як було встановлено судом першої інстанції. позивачем (Покупець) було укладено договір на поставку нафтопродуктів із TOB «Торговий дім «Ветек» (Постачальник) від 07 листопада 2013 року № 213/07/11/13, за умовами якого, Постачальник зобов`язується передати в установлені строки, а Покупець оплатити та прийняти нафтопродукти, що узгоджені сторонами до постачання відповідно до Специфікацій до даного Договору.
  Згідно з пунктом 1.3 договору даний Договір не може тлумачитись без Специфікацій, а Специфікації не можуть тлумачитись без даного Договору.
Відповідно до пункту 3.3. договору Постачальник, у випадку можливості відвантажити заявлений Покупцем Товар оформляє на підставі отриманої від покупця заявки Специфікацію, яка, після підписання її сторонами, являється підставою для відвантаження Товару Постачальником. Обсяг заявки, який може бути прийнятий Постачальником до виконання, визначається найменуванням товару і його кількістю, зазначеною Постачальником у відповідній Специфікації.
  Згідно з пунктом 3.4. договору підставою для перерахування оплати за Товар є рахунок-фактура Постачальника, який виставляється Постачальником після підписання сторонами відповідної Специфікації.
  Відповідно до пунктів 61, 6.2 договору зобов`язання Постачальника з поставки товару у рамках цього Договору виникає після підписання сторонами відповідної Специфікації та здійснення Покупцем оплати згідно з умовами цього Договору.
  У Специфікаціях до даного Договору Сторони вказують, зокрема, найменування та кількість Товару, що підлягає поставці; найменування і номер нормативного документа, вимогам якого має відповідати якість Товару; ціну Товару; вид відвантаження.
  На підтвердження реальності господарських операцій з постачальником TOB «Торговий дім «Ветек» позивачем було надано наступні документи: договір, податкові накладні, акти приймання нафтопродуктів, залізничні товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, відомості по рахунку, журнали-ордери, паспорти якості, сертифікати відповідності, копії актів виконаних робіт, рахунки-фактури, видаткові накладні, заявки на відвантаження товару, довіреності, пояснювальну записку, реєстр виданих та отриманих податкових накладних.
Як свідчать матеріали справи, всі первинні документи було підписано  уповноваженими особами.  
Висновки суду першої інстанції про те, що позивачем не надано специфікацій до договору № 213-07/11/13 від 07 листопада 2013 року є помилковими, в матеріалах справи наявні специфікації, а у ході розгляду справи та під час перевірки відповідач не заперечував їх існування.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
Висновки податкового органу про відсутність у постачальників по ланцюгу постачання матеріально - технічного забезпечення та трудових ресурсів для проведення відповідного виду господарської діяльності зроблено виключно на підставі акта зустрічної звірки та інформації з бази даних податкового органу щодо контрагента позивача за договором та інших контрагентів по ланцюгу постачання, проте така податкова інформація, носить виключно інформативний характер та не є безумовною підставою для висновків про нездійснення господарської операції за умови наявності інших документів, що підтверджують її реальність.
Щодо посилання відповідача на те, що ТОВ «Торговий дім Ветек» знаходиться за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська/Басейна, буд. 1-3/2 літ. «А», а в залізничних товарно-транспортних накладних та в актах приймання нафтопродуктів зазначена адреса відправника Одеса Застава І, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до Договору поставки, постачання Товару здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA франко – перевізник ст. Одеса – Застава 1 Одеської з/д (згідно Інкотермс 2010), якщо інші умови поставки не були погоджені Сторонами.
Судом першої інстанції зазначене не було враховано.
Відповідачем правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень не було доведено. 
Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, позовні вимоги належить задовольнити. 
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» задовольнити.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ветек» про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.
Позов задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення  № 0001192201 від 22.04.2014, № 0001212201 від 22.04.2014  на суму 1 813 353 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати по сплаті судового збору в сумі 11  205 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 08 грудня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш