П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/14101/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді - доповідача - Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шевчук О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 (далі – позивачка), звернулась з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії щодо застосування лютого 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року;
-  зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року в сумі 66177,95 грн.;
-  визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4408,24 грн. відповідно до абз. 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
-    стягнути в військової частини на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.010.2018 року включено у фіксованому розмірі 4408,24 грн. в місяць в загальній сумі 35265,92 грн. відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначала, що з 13.11.2007 року по 31.10.2018 року проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та в період проходження військової служби відповідачем нараховувалася і виплачувалася індексація грошового забезпечення не в повному обсязі та не виплачена станом і на день подання позову. Позивач зазначає, що нею було надіслано на адресу відповідача заяву з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення, на що отримала у відповідь лист, в якому зазначено, що в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення не було. Позивач звернулася до суду для вирішення спору та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі № 420/6014/19 було зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення. Разом з тим, відповідачем виплачена на користь позивача індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) лютий 2015 року в сумі 21661,77 грн. Проте, позивач вважає, що відповідачем неправильно визначені базові місяці, внаслідок чого індексація грошового забезпечення виплачена в значно меншому розмірі, а саме: 21661,77 грн. замість 85927,84 грн. На думку позивача, за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року базовий місяць має бути січень 2008 року. Крім того, позивач зазначає, що за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року відповідачем в порушення абзаців 4,5,6 п. 5 постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 не виплачена щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення в розмірі 4408,24 грн. в місяць. Таким чином, на думку позивача, відповідачем за вказаний період не виплачена щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення на загальну суму 35265,92 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування лютого 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення – січень 2008 року.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Справа судом першої інстанції розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для вирішення спору, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року в частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог, а саме у зобов`язанні відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4408,24 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року включно в сумі 35265,92 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 - та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано норми абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку №1078 при вирішенні питання щодо належності позивачу індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі з 01.03.2018 року та досліджено тільки встановлення індексу споживчих цін у березні 2018 року на рівні 1 або 100% та розмір збільшення посадового окладу без всіх інших складових грошового забезпечення.
Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги просить в задоволенні скарги відмовити.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , з 13.11.2007 року по 31.10.2018 року проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.10.2018 року № 469-ОС по особовому складу, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого мічмана ОСОБА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі № 420/6014/19 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення.
У позовній заяві позивач зазначила, що рішення суду виконано, але із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін лютий 2015 року замість правильного – січень 2008 року.
19.10.2020 року позивач звернулась до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, провести перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення (враховуючи фіксовану суму індексації за березень 2018 року) за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року.
У відповідь на запит відповідачем надано лист від 03.11.2020 року, відповідно до якого індексація грошового забезпечення позивача, відповідно до рішення по справі 420/6014/19 нарахована та виплачена за період з липня 2015 року по жовтень 2018 року в сумі 21667,77 грн. 
Відповідно до розрахунку нарахованої та виплаченої індексації, позивачу нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 року по жовтень 2018 року іззастосуванням базового місяця лютий 2015 року та березень 2018 року в сумі 21661,77 грн.
Позивач не погодившись з наведеним нарахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року, звернулася до суду.
Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки останнє підвищення окладу за посадами позивача відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.
Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4408,24 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року включно в сумі 35265,92 грн., суд зазначив, що оскільки поріг індексації не перевищував 103 %, та індексація грошового забезпечення після підвищення доходу належить нарахуванню та виплаті тільки з грудня 2018 року.
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином колегія суддів переглядає рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме -  зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4408,24 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року включно в сумі 35265,92 грн. відповідно до абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків. 
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи діють лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон України № 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1, 2 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в   Конституції України   та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-XII) та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 (далі - Закон №1282-ХІІ) убачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.
Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 2 Порядку №1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів),стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Постанова № 704 набрала чинності 01.03.2018.
Також, вказаною постановою підвищено розміри посадових окладів та окладів за військове звання всіх категорій військовослужбовців, у тому числі, позивача, та відповідно змінився базовий місяць для нарахування індексації його грошового забезпечення.
Водночас, відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті Держстату України, величина індексу споживчих цін з березня 2018 року по жовтень 2018 року не перевищувала поріг індексації у 103 %.
Таким чином, судом першої інстанції вірно зазначено, що підвищення посадового окладу Позивача з березня 2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям       Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року постанови № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є місяцем підвищення доходів Позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Відтак, включення позивачем до розрахунку сум індексації у період з березня 2018 року по жовтень 2018 року є необґрунтованим.
При цьому, положення Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 у спірний період, а саме: з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».
Зазначений термін використовувався у додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078 лише у редакції, яка діяла до 15.12.2015 року.
Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни до Порядку № 1078, у тому числі викладено у новій редакції додаток 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів», який не передбачає визначення індексації у фіксованій величині.
Таким чином, доводи скаржника ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні вимог позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4408,24 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.10.2018 року включно в сумі 35265,92 грн.
Також, в доводах апеляційної скарги апелянт посилалася на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку колегії суддів, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи по суті.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту судового рішення 20.10.2022р.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шевчук О.А.