Справа № 127/21270/22 
Провадження № 33/801/892/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач: Оніщук В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., з участю секретаря судового засідання Литвина С.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Жукова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2022 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496,20 гривні. 
У постанові суду зазначено, що 19 вересня 2022 року о 00:39 год у м. Вінниці по вул. Якова Шепеля, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo Fh 460», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, висновок №1283, результат - 1,76%, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за частиною першою статті 130 КУпАП. 
При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 підтверджуються доказами, що містяться у матеріалах справи.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, адвокат Жуков В.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції достовірно не встановлено чи дійсно 19.09.2022 о 00:39 год. автомобілем керував саме ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. 
Також представником скаржника зазначено, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання заявника про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив право на захист ОСОБА_1 , а саме можливості задавати відповідні запитання по суті справи.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Жуков В.П. апеляційну скаргу підтримали з підстав викладених у ній та просили її задовольнити.
Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, пояснення свідків, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. (ст. 252 КУпАП).
В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №271206 від 19.09.2022, 19 вересня 2022 року о 00:39 год у м. Вінниці по вул. Якова Шепеля, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo Fh 460», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку в КНП ЦТЗ «Соціотерапія» у лікаря-нарколога, висновок №1283, результат - 1,76%, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за частиною першою статті 130 КУпАП. 
Згідно з висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1283 від 19.09.2022 вбачається, що лікарем КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради 19.09.2022 о 01:10 год., було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Алкотест 6820 - 1,77 % проміле та 1,76 % проміле.
Вказані обставини підтверджуються також рапортом інспектора взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП від 19.09.2022, письмовими поясненнями свідків від 19.09.2022, а також відеозаписами, наявними в матеріалах справи.
Згідно з п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
За змістом п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП.
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо проведення огляду та факту перебування   ОСОБА_1   у стані алкогольного сп`яніння також підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Із вказаного відеозапису слідує, що водій   ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в результаті якого встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції достовірно не встановлено чи дійсно 19.09.2022 о 00:39 год. автомобілем керував саме ОСОБА_1 , є безпідставними, виходячи з наступного.
 Як вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем саме ним, зокрема повідомив, що він здійснив керування транспортним засобом з одного місця в інше, вказавши рукою на напрямок руху та орієнтовну відстань. 
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», пунктом 27, передбачено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Крім того, будь - яких заперечень у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначив.
Водночас, факт керування транспортним засобом саме гр. ОСОБА_1 також підтверджується показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Так, свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, у судовому засіданні пояснив, що 19.09.2022 він, перебуваючи на вантажному відділенні «Нової пошти», помітив автомобіль, який рухався по терміналу відділення, після чого здійснив зупинку в недозволеному місці, чим заважав здійсненню діяльності товариства. За кермом даного транспортного засобу перебував саме гр. ОСОБА_1 , який на вказані йому зауваження не реагував та поводив себе агресивно, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції. Будь – яких інших осіб в автомобілі, яким керував ОСОБА_1 не було.
Свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України, у судовому засіданні надав аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_3 ..
Вказані обставини достовірно підтверджують факт, що автомобілем марки «Volvo Fh 460», д.н.з. НОМЕР_1 , 19 вересня 2022 року о 00:39 год у м. Вінниці по вул. Якова Шепеля, керував саме ОСОБА_1 , а не будь-яка інша особа, і відповідно вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів у справі не вбачається.
Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться виключно до незгоди заявника апеляційної скарги з оскаржуваною постановою.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
З урахуванням наведених обставин, доводи апеляційної скарги стосовно відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на виконання вимог статті 245 КУпАП у повній мірі дослідив усі докази в їх сукупності, надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною першою статті 130 КУпАП.
Також, апеляційний суд враховує і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви №15809/02 і №25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, яких необхідно дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.
Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд першої інстанції з дотриманням вимог статті 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу, прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Жукова Володимира Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2022 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду: В. В. Оніщук