УХВАЛА

03 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №400/811/21
адміністративне провадження № К/990/26347/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі №  400/811/21 за позовом Фермерського господарства «Маяк-1» ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Миколаївській області, про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення,
установив:
У лютому 2021 року Фермерське господарство «Маяк-1» ОСОБА_1. (далі - ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1.) звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу від 17 листопада 2020  року №258.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021  року відкрито провадження у справі № 400/811/21   та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1. звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00003750705 від 16 січня 2021  року на суму 500 000 грн.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у справі №400/3448/21 за позовом ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1. до ГУ ДПС у Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №00003750705 від 16 січня 2021 року.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2021 року за заявою позивача ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1., адміністративні справи №400/811/21 та №400/3448/21 об`єднано в одне провадження для спільного розгляду та присвоєно об`єднаним справам загальний №400/811/21.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30  серпня 2022 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Миколаївській області №258 від 17 листопада 2020 року «Про проведення фактичної перевірки ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1 ». Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №00003750705 від 16  січня 2021 року.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою  статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту другого частини п`ятої  статті 328 КАС України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 20 частини першої  статті 4 КАС України  адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною шостою  статті 12 КАС України  передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої  статті 12 КАС України  можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.
Суд першої інстанції розглянув цю справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Зокрема, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 257 КАС України та пункту 4 частини четвертої статті 12 КАС України справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не можуть розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, їх розгляд здійснюється виключно за правилами загального позовного провадження.
Згідно з пунктом 24 частини першої  статті 4 КАС України  розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
На час звернення позивача з адміністративним позовом у 2021 році відповідно до  Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»  прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2021 року становив 2270 грн.
Спір у цій справі виник щодо правомірності прийняття відповідачем наказу від 17  листопада 2020  року №258 «Про проведення фактичної перевірки ФГ «Маяк-1» ОСОБА_1 » та щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення №00003750705 від 16  січня 2021 року на суму 500  000 грн, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час звернення до суду з позовом.             
Тобто, предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Посилання скаржника у касаційній скарзі на те, що справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для нього є безпідставним, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не доведено наявності таких обставин і доказів на підтвердження їх наявності не надано, а спірні правовідносини були предметом судового контролю, здійсненого  судами першої та апеляційної інстанцій.
Крім того, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Доводи скаржника про помилкове віднесення судом першої інстанції цієї справи до категорії справ незначної складності  також не знаходять свого підтвердження. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява №  21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).
На підставі викладеного вбачається, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 359 КАС України, -
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 400/811/21 за позовом фермерського господарства «Маяк-1» ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Миколаївській області, про визнання протиправними та скасування наказу та податкового повідомлення-рішення.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                              О.О. Шишов

Судді                                                                                                           І.В. Дашутін

                                                                                                                   М.М. Яковенко