ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4191/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційні скарги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація  України», Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 01.11.2021 року) у адміністративній справі №160/4191/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Зернотрейд», треті особи: Головне управління ДПС України у Київській області, Національне антикорупційне бюро України про визнання договорів недійсними та стягнення коштів в дохід держави, суд –

в с т а н о в и в:
          У березні 2021 року Головне управління ДПС у Київській області звернулося до суду з позовом до ТОВ «Виробниче об`єднання «Зернотрейд» (далі по тексту - ТОВ «ВО «Зернотрейд», відповідач 1), АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація  України» (далі по тексту –АТ «ДПЗКУ», відповідач 2), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просило визнати договір поставки №359 від 16.07.2019 року, укладений між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» на загальну суму 6885004,80 грн. - недійсним; визнати недійсним договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019 від 11.07.2019 року; стягнути з ТОВ «ВО «Зернотрейд» на користь АТ «ДПЗКУ» 8885004,80 грн.; стягнути з АТ «ДПЗКУ» на користь державного бюджету 6885004,80 грн.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Національне антикорупційне бюро України.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року замінено позивача у справі з Головного управління ДПС у Київській області на належного – Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту – позивач); залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача – Головне управління ДПС у Київській області.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року позовні вимоги задоволено частково; визнано договір поставки №359 від 16.07.2019 року, укладений між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» на загальну суму 6885004,80 грн. – недійсним; визнано недійсним договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019 від 11.07.2019 року.
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось АТ «ДПЗКУ» та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення є необґрунтованим, судом не з`ясовано всі фактичні обставини справи та не досліджено питання наявності/відсутності умислу у сторін спірних договорів спрямованого на порушення публічного порядку, не досліджено питання наявності/відсутності вини у діях осіб, які укладали оспорювані господарські договори, не встановлено фактичні обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду справи. Апелянт, посилаючись на положення статей 203, 208, 215 ЦК України, зазначав, що недійсними можуть визнаватися правочини, які укладені з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди (наприклад у вигляді податкового кредиту), при  цьому обов`язок доведення наявності такої мети відповідно до ч.2 ст.77 КАС України покладається на податковий орган. Апелянт зазначав, що законодавець розмежовує поняття «недійсність договору» та розірвання договору, як за підставами, так і за своїми правовими наслідками. Наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення, тобто недійсність договору має існувати в момент його укладення, а не в результаті невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, що виникли на підставі укладеного договору. Невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли на підставі оспорюваного договору не є підставою для його визнання недійсним. На думку апелянта, необхідними умовами для визнання угоди недійсною є її укладення з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків. Апелянт зазначав, що суд жодним чином не дослідив питання чи керувалися сторони договорів відповідним умислом порушити публічний порядок та чи доведеною є вина осіб, які укладали оспорювані господарські договори. Апелянт вважав, що в основу мотивів оскаржуваного рішення покладено припущення про нереальність господарських операцій, яке ґрунтується виключно на окремих дефектах первинних документів, складених сторонами за наслідками виконання господарських зобов`язань по укладеним договорам. Апелянт зазначав, що відповідно до договору поставки №359 перехід права власності здійснювався відповідно до умов СРТ та умов ЕХW згідно правил Інкотермс 2010, згідно яких право власності переходить від постачальника до покупця з моменту оформлення зерновим складом складського документу на ім`я покупця, акту приймання-передачі товару, підписаного між сторонами і зерновим складом та не передбачає транспортування; в рамках виконання цього договору передача зерна здійснювалась на зерновому складі – філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетинсьий елеватор»; на виконання вказаного договору сторонами проведено лише дві поставки товару  за додатковою угодою №002П32 від 22.07.2019 року та за додатковою угодою №003П32 від 22.07.2019 року; оплата здійснювалася покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі рахунку-фактури постачальника, наступним шляхом: перший платіж в розмірі вартості товару без ПДВ, другий – в розмірі суми ПДВ вартості фактично отриманого товару після отримання документів, визначених у п.10.4 договору: платіжне доручення №7754 від 26.07.2019 року на суму 490498,20 грн. (згідно рахунку на оплату №СФ-23071 від 23.07.2019 року всього на загальну суму (з ПДВ) 588600 грн., в тому числі ПДВ 98100 грн.) та платіжне доручення №7455 від 26.07.2019 року на суму 2945917,13 грн. (згідно рахунку на оплату №СФ-23072 від 23.07.2019 року всього на загальну суму (з ПДВ) 3535102,67 грн., в  тому числі ПДВ 589183,89 грн.). Віднесення грошових сум до складу податкового кредиту за договором поставки №359 не відбулося, через включення ТОВ «ВО «Зернотрейд» до переліку «ризикових» платників податків, однак це не спростовує факту належного виконання сторонами договору, що підтверджується належно оформленими первинними документами. Апелянт зазначив, що приймання зерна на зберігання відбулося на зерновому складі – філії «ДПЗКУ» «Великолепетинський елеватор» за складськими квитанціями пшениця 3 класу (в загальній кількості 668 тон та пшениця 2 класу (в кількості 109 тон), на підставі письмової заяви ТОВ «ВО «Зернотрейд» зерно передано власнику АТ «ДПЗКУ». На підставі заяви ТОВ «ВО «Зернотрейд» на відвантаження зерна від 23.07.2019 року власник (поклажодавець) ТОВ «Зернотрейд» просило зерновий склад (філію АТ «ДПЗКУ» «Великолепетинський елеватор» забезпечити відвантаження зерна пшениці 3 класу в кількості 667 тон, переоформлення зерна відбулося на підставі наказу філії №5212 від 23.07.2019 року, після чого філія оформила складську квитанцію серії АЦ №457784р/н №150 від 23.07.2019 року на АТ «ДПЗКУ». Відповідно до заяви ТОВ «ВО «Зернотрейд» на відвантаження зерна  від 23.07.2019 року власник (поклажодавець) ТОВ «ВО «Зернотрейд» просило зерновий склад (філію АТ «ДПЗКУ» «Великолепетинський елеватор» забезпечити відвантаження зерна пшениці 2 класу в кількості 109 тон, переоформлення зерна відбулося на підставі наказу філії №207 від 23.07.2019 року, після чого філія оформила складську квитанцію серії АЦ №457785р/н №151 від 23.07.2019 року на АТ «ДПЗКУ»; у графі «примітка» складських квитанцій зазначено переоформлення зерна, при цьому транспортування зерна не відбувалося ні автомобільним, ні залізничним транспортом, а тому транспортні документи не оформлялися, право власності на зерно перейшло без фактичного вивезення зерна поза межами філії. Апелянт зазначав, що саме складські квитанції є доказами складського зберігання зерна та трьохсторонні акти приймання-передачі зерна при переоформленні. Апелянт зазначав, що придбане зерно у подальшому було реалізовано АТ «ДПЗКУ» на користь АМЕROPA AG за зовнішньоекономічними контрактами УХР270320-МW від 27.03.2020 року та ВМД UA508220/2020/103674 та ЕХР050220-МW від 05.02.2020 року та ВМД U508220/2020/102396; оплата за зерно отримана у повному обсязі АТ «ДПЗКУ», що підтверджується меморіальними ордерами. Апелянт зазначав, що дані обставини свідчать про виконання сторонами своїх господарських зобов`язань та про наявність умислу на досягнення фінансово-економічного ефекту у сторін укладених договорів у момент їх укладення. Апелянт зазначав, що не може нести відповідальність за належне оформлення товарно-транспортних накладних  ТОВ «ВО «Зернотрейд» перевізником. Апелянт вважав, що посилання суду на окремі дефекти первинних документів є безпідставними, оскільки такі дефекти не є доказом недійсності спірних договорів та відсутності волевиявлення, умислу сторін на досягнення реального фінансово-економічного результату по оспорюваним договорам. Апелянт вважав помилковим висновок суду про те, що ТОВ «ВО «Зернотрейд» не здійснювало перерахування коштів, у зв`язку з тим, що відповідно до відповіді АТ «Комерційний індустріальний банк» вказані платіжні доручення не надавались та не проводились по рахунках ТОВ «ВО «Зернотрейд» та рух коштів з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року ТОВ «ВО «Зернотрейд» відсутній, оскільки оплата за договором поставки №359 від 16.07.2019 року відбулася 26.07.2019 року (квитанції №7754 на суму 490498,20 грн.; №7455 на суму 2945917,13 грн.), тобто інформація банку не охоплювала період проведення оплати між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та АТ «ДПЗКУ». Апелянт вважав, що порядок здійснення акредитації контрагентів від 10.10.2018 року №275 не є нормативно-правовим актом у розумінні чинного законодавства та не може бути застосований до спірних взаємовідносин.  
          З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління ДПС у Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення в частині відмовленої позовної вимоги та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду в частині відмовлених позовних вимог є незаконним. Апелянт зазначав, що відповідно до ч.3 ст.228 ЦК,  ч.1 ст.208 ГК України, якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін – в разі виконання правочину обома сторонами – в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. Апелянт зазначав, що відповідно до ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Апелянт зазначав, що 12.03.2021 року на адресу Головного управління ДПС у Київській області надійшов лист від Головного управління ДПС у Запорізькій області від 26.02.2021 року №2282/7/08-01-18-02-15, згідно якого ТОВ «ВО «Зернотрейд» знаходилось у нього на обліку з 03.11.2019 року по 15.10.2020 року; в ході щоденного моніторингу за реєстрацією податкових накладних в ЄРПН було встановлено ймовірні податкові ризики в роботі підприємства. За результатами виїзної перевірки було складено акт щодо не встановлення місця знаходження платника податків від 04.02.2020 року №131/08-01-05-07 04.02.2020 року. 16.12.2020 року було винесено рішення ГУ ДПС у Київській області №106675 про відповідність платника ПДВ  ТОВ «ВО «Зернотрейд» критеріям ризиковості на підставі п.8 додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, що стало підставою для розгляду справи №169/880/21. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 року у справі №160/880/21 було витребувано від АТ «Комерційний індустріальний банк» докази: чи проводились платежі банком по платіжним дорученням від 02.08.2019 року №3, від 02.08.2019 року №4, від 05.08.2019 року №11/2, від 05.08.2019 року №12/1, від 07.08.2019 року №19, від 07.08.2018 року №18 по вказаним у них реквізитах та чи подавались позивачем такі платіжні доручення до банку, а також банківські виписки по особовому рахунку ІВАN/рах. № НОМЕР_1 в АТ «Комерційний індустріальний банк» з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року по вказаним у ній реквізитах. Згідно пояснення банку платіжні доручення не подавались та рух коштів  відсутній у вказаний період, отже податковим органом встановлено наявність порушення платником податків здійснення господарської діяльності. Апелянт зазначав, що, оскільки договір поставки №359 від 16.07.2019 року та договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019 від 11.07.2019 року визнані недійсними, то слід відповідно до ч.3 ст.228 ЦК України застосувати наслідки недійсності правочинів і стягнути з ТОВ «ВО «Зернотрейд» на користь АТ «ДПЗКУ» 6885004,80 грн., стягнути з АТ «ДПЗКУ» на користь держави 6885004,80 грн.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «ДПЗК України» слід задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області слід відмовити з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що засновником АТ «ДПЗКУ» є Кабінет Міністрів України. Між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» 11.07.2019 року було укладено договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019, згідно якого ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець) зобов`язувалося передати зерно, а АТ «ДПЗКУ» прийняти зерно на зберігання; кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом; поклажодавець здійснює доставку зерна на зерновий склад за власний рахунок, власними силами; зерновий склад приймає зерно на зберігання за наявності у поклажодавця наступних документів на кожну окрему та/або сформовану партію: товарно-транспортної накладної (затвердженої форми 1-ТН) або залізничної накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін; протоколу випробувань (показників безпеки) про вміст гербіцидів, мікотоксинів, токсичних елементів та радіонуклідів на кожну сформовану партію зерна; карантинного сертифікату (для сільськогосподарських товаровиробників, які знаходяться у карантинній зоні); сертифікату (протоколу) про вміст масової частки білку, виданого відповідною акредитованою лабораторією; свідоцтва (протоколу) про вміст генетично модифікованих організмів на кожну окрему або сформовану партію зерна; сертифікату про вміст масової частки олії, масової частки білку в перерахунку на суху речовину, кислотного числа олії, виданого відповідною акредитованої лабораторією. АТ «ДПЗК» на підтвердження факту передачі ТОВ «ВО «Зернотрейд» зерна на зберігання надано копії складських квитанцій від 25.07.2019 року №150 на загальний обсяг 667 тон, від 16.07.2019 року №121 на загальний обсяг 40,96 тон, 17.07.2019 року №124 на загальний обсяг 40,56 тон, 18.07.2019 року №128 на загальний обсяг 42,12 тон, від 22.07.2019 року №137 на загальний обсяг 112,66 тон, від 22.07.2019 року №141 на загальний обсяг 39,60 тон, від 22.07.2021 року №142 на загальний обсяг 163 тони, від 23.07.2019 року №147 на загальний обсяг 85,50 тон, від 22.07.2019 року №146 на загальний обсяг 144 тони, від 22.07.2019 року №144 на загальний обсяг 109 тон, від 23.07.2019 року №151 на загальний обсяг 109 тон. Доказів оплати за послуги зберігання сторонами не надано. ТОВ «ВО «Зернотрейд» вказало, що транспортування придбаного у ТОВ «Вімтерс» та ТОВ «Вінтон Трейд» зерна підтверджується товарно-транспортними накладними від 19.07.2019 року №973072, від 18.07.2019 року №10, від 16.07.2019 року №54, від 20.07.2019 року №14, від 21.07.2019 року №б/н, від 14.07.2019 року №0048, від 18.07.2019 року №11, від 21.07.2019 року №б/н. 16.07.2019 року між АТ «ДПЗКУ» (покупець) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (постачальник) укладено договір поставки №359, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року; культура та клас товару, строк, умови та дата поставки визначається в додаткових угодах до договору; якість товару визначається за умовами EXW: відповідно до карток аналізу зерна, виданих зерновим складом, що здійснює зберігання товару, або карток аналізу зерна, виданих сертифікованою лабораторією); за умовами СРТ: зерновим терміналом у місці поставки. Оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку – фактури постачальника наступним чином: перший платіж – в розмірі вартості товару без ПДВ, вказаного у відповідному рахунку – фактурі, здійснюється на протязі 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку – фактури: другий платіж – в розмірі суми ПДВ вартості фактично отриманого товару, здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем документів, визначених п.10.4 договору. 22.07.2019 року АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» уклали додаткову угоду №002П3 до договору поставки від 16.07.2019 року №359, згідно якої постачальник передає у власність покупця товар – пшеницю 3 класу у кількості 700 тон, загальна вартість – 3710002,80 грн. (у т.ч. ПДВ – 618333,8 грн.) та  додаткову угоду №003П2 до договору поставки від 16.07.2019 року №359, згідно якої постачальник передає у власність покупця товар – пшеницю 2 класу кількості 100 тон, загальною вартістю 540000 (у т.ч. ПДВ – 90000 грн.); базис постачання у зазначених додаткових угодах – EXW (Інкотермс 2010) – Великолепетинський елеватор (74501, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157). На підтвердження виконання договору поставки АТ «ДПЗКУ» надано копії видаткових накладних від 23.07.2019 року №23071/1 та №23071/2, рахунків-фактур від 23.07.2019 року №СФ-23071 та №СФ-23072, актів приймання-передачі зерна при переоформленні від 23.07.2019 року №3 та №4, складських квитанцій від 23.07.2019 року №150 та 151, а також копії карток аналізу зерна від 23.07.2019 року №5 та №6. Оплата за договором поставки від 16.07.2019 року №359 підтверджується платіжними дорученнями від 26.07.2019 року №7454 на суму 490498,20 грн. та від 26.07.2019 року №7455 на суму 2945917,13 грн.  АТ «ДПЗКУ» зазначено, що спірні господарські операції не відображено в даних податкового обліку внаслідок віднесення ТОВ «ВО «Зернотрейд» до переліку ризикових платників податків. Суд зазначив, що в наданих ТТН, де ТОВ «ВО «Зернотрейд» є вантажовідправником, а філія АТ «ДПЗКУ» Великолепетиський елеватор – одержувачем зазначено, що, зокрема у ТТН від 19.07.2019 року №973072 перевізником визначено «Минтрансавто», автомобіль – ДАФ НОМЕР_2 , водій – ОСОБА_1 , посвідчення водія – НОМЕР_3 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 39,6 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження, відсутні підпис вантажоотримувача та вантажовідправника; у ТТН від 14.07.2019 року №0048 перевізником визначено ПП «Левін», автомобіль – МАН НОМЕР_4 , водій ОСОБА_2 , посвідчення – НОМЕР_5 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 40,96 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутні підпис вантажоотримувача; у ТТН від 16.07.2019 року №54 перевізником визначено ФОП ОСОБА_3 , автомобіль – МАН НОМЕР_6 , водій – ОСОБА_4 , посвідчення – НОМЕР_7 ;. зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 42,12 тон, в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутні підпис вантажоодержувача; у ТТН від 21.07.2019 року №б/н перевізника не зазначено, автомобіль – Мерседес НОМЕР_8 , водій ОСОБА_5 , посвідчення – НОМЕР_9 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 40,38 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутні підпис вантажоотримувача; у ТТН від 21.07.2019 року №б/н перевізником визначено ПП ОСОБА_6 , автомобіль – МАН НОМЕР_10 , водій ОСОБА_7 , посвідчення – НОМЕР_11 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 45,22 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутні підпис вантажоотримувача; у ТТН від 20.07.2019 року №14 перевізником визначено ФОП ОСОБА_8 , автомобіль – МАН НОМЕР_12 , водій – ОСОБА_9 , посвідчення – НОМЕР_13 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 41,14 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутній підпис вантажоотримувача; у ТТН від 18.07.2019 року №10 перевізником визначено «Стайл бізнес центр», автомобіль – ДАФ НОМЕР_14 , водій – ОСОБА_10 , посвідчення – НОМЕР_15 ; зворотна сторона ТТН містить інформацію щодо маси вантажу – 38,42 тони, в накладній відсутній підпис вантажоотримувача; у ТТН від 18.07.2019 року №11 перевізник – «Мінтрансавто», автомобіль – ДАФ НОМЕР_16 , водій ОСОБА_11 , посвідчення – НОМЕР_17 ; зворотна сторона ТТН містить штамп «вагова елеватора» та позначення маси вантажу – 35,04 тон; в накладній відсутні заповнені графи пункт навантаження та відсутні підпис вантажоотримувача. Загальний обсяг товару згідно ТТН складає 322,88 тони, однак, вказане не узгоджується із загальним обсягом зерна, придбаного АТ «ДПЗКУ» у ТОВ «ВО «Зернотрейд», який у відповідності до видаткових накладних складає 776 тон. Суд врахував отриману інформацію від Головного сервісного центру МВС України (лист від 15.06.2021 року №31/9658), згідно якої інформація про видачу посвідчень водія НОМЕР_18 , ВАР953331, а також, інформація про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_19 та НОМЕР_20 у відповідних реєстрах відсутні. Суд зазначив, що згідно наданих документів ТОВ «ВО «Зернотрейд» здійснювало перерахування коштів на адресу ТОВ «Вінтон-трейд», ТОВ «Вімтерс», ПП «Левін», ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_8 , TOB «Мінтрансавто», ТОВ «Стайл Бізнес Центр», що підтверджується копією банківської виписки за період з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року та копіями платіжних доручень від 02.08.2019 року №3, від 02.08.2019 року №4, від 05.08.2019 року №11/2, від 05.08.2019 року №12/1, від 07.08.2019 року №19, від 07.08.2019 року №18, однак відповідно до відповіді АТ «Комерційний індустріальний Банк» вказані платіжні доручення не подавались банку та не проводились по рахункам ТОВ «ВО «Зернотрейд» та рух коштів по рахунку НОМЕР_21 ТОВ «ВО «Зернотрейд» за період з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року відсутній, що свідчить про недостовірність платіжних документів. Суд зазначив, що надані АТ «ДПЗКУ» первинні документи не дають можливості в повній мірі підтвердити факт отримання зерна від ТОВ «ВО «Зернотрейд». Вирішуючи спір по суті, суд керувався судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №816/4409/15, в якій зазначено, що про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку. Суд зазначив, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку. У зв`язку з цим, суд зазначив, що відсутність у ТОВ «ВО «Зернотрейд» необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, надання сфальшованих документів (щодо перевезення вантажу та платіжних доручень) свідчить про відсутності в дійсності господарських операцій із постачання зерна на адресу АТ «ДПЗКУ». Суд врахував те, що АТ «ДПЗКУ» в спірних правовідносинах надавало послуги зберігання зерна, а також, що додаткові угоди до договору поставки від 16.07.2019 року укладені на умовах EXW (право власності переходить від продавця до покупця з моменту оформлення зерновим складом складського свідоцтва), останнє не могло не володіти достовірними відомостями про дійсний обсяг зерна, що належить ТОВ «ВО «Зернотрейд» та перебуває на зберіганні. Суд врахував, що ТТН містять недостовірні відомості, штампи зернового складу АТ «ДПЗКУ» свідчить про обізнаність останнього щодо діяльності ТОВ «ВО «Зернотрейд», а тому на момент укладання спірного договору поставки від 16.07.2019 року та додаткових угод до останнього, АТ «ДПЗКУ» не могло не розуміти відсутність у ТОВ «ВО «Зернотрейд» зерна та неможливості виконання останнім договірних зобов`язань. Суд врахував, що наказом АТ «ДПЗКУ» від 10.10.2018 року №275 (з урахуванням змін згідно із наказом від 11.07.2019 року №68) затверджений Порядок здійснення акредитації контрагентів ПАТ «Державна продовольчо-зернова компанія України», яким визначався алгоритм дій працівників структурних та відокремлених підрозділів АТ «ДПЗКУ» при первинній акредитації контрагентів, перегляді та зміні встановленого рівня акредитації, а також у випадку виявлення обставин (ознак), що можуть вказувати на ненадійність контрагентів, взаємовідносини з якими можуть призвести до настання небажаних наслідків у вигляді заподіяння шкоди інтересам АТ «ДПЗКУ». Суд надав оцінку службовій записці від 18.07.2019 року, адресованій  департаменту закупівель АТ «ДПЗКУ», згідно якої ТОВ «ВО «Зернотрейд» не має негативної репутації, має позитивні відгуки серед сільськогосподарських товаровиробників, як надійний та відповідальний партнер та яка була складена після укладання спірних договорів (договір зберігання від 11.07.2019 року №17-ЗБ/2019 та договір поставки від 16.07.2021року №359), копія анкети про фінансово-господарський стан підприємства для укладання договору поставки зерна в розділі 2 «інформація про постачальника» містить незаповнені поля «річна виручка», «фінансові показники» за 2018 та 2019 роки, у зв`язку з чим суд зазначив, що укладання спірних господарських договорів відбулося із порушенням вимог Порядку, без аналізу, зокрема, ділової репутації та фінансового стану ТОВ «ВО «Зернотрейд», наявності у останнього умов виконання договірних зобов`язань, що є додатковим свідченням узгодженості дій останніх. Вирішуючи спір по суті, суд керувався пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 ПК України, згідно якого контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами; ч.1 ст.215 ЦК України, згідно якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї статті - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин); ст.228 ЦК України, ст.208 ГК України, згідно яких після встановлення недійсності правочину застосовуються правові наслідки недійсного правочину, зокрема ч.3 ст.228 ЦК України, якою передбачено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. У зв`язку з цим, суд зазначав, що обізнаність АТ «ДПЗКУ» про відсутність у ТОВ «ВО «Зернотрейд» зерна на зберіганні, проставлення штампів зернового складу на ТТН, складених за відсутності дійсного постачання товару, укладання договору складського зберігання та договору поставки товару всупереч власного розпорядчого документа, який регламентований порядок перевірки контрагентів, в розглядуваних правовідносинах свідчить про узгодженість дій останніх з метою отримання неправомірної податкової вигоди – заниження податкового зобов`язання та легалізації зерна невідомого походження, що підтверджує наявність умислу АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» під час укладання спірних договорів. Суд зазначив, що сам факт невідображення в даних податкового обліку АТ «ДПЗКУ» податкових накладних від ТОВ «ВО «Зернотрейд» не виключає існування мети протиправного заниження податкових зобов`язань, оскільки нереєстрація податкових накладних відбулася внаслідок обставин, що не залежать від волі сторін такого договору. Вирішуючи питання щодо стягнення коштів в дохід держави, суд керувався судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №802/470/17-а, від 16.10.2019 року у справі №2а-1670/8497/11, від 3.09.2020 року у справі №2а/0370/3414/12 та  зазначав, що, оскільки санкції, передбачені ч.1 ст.208 ГК України, є конфіскаційними, кошти стягуються за рішенням суду в дохід держави за порушення правил здійснення господарської діяльності, санкції є адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню ч.1 ст.238 ГК України, тому такі санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, передбачених ст.250 ГК України, якою встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Суд виходив з того, що виконання сторонами спірного правочину припадає на липень 2019 року, початком перебігу зазначених у ст.250 ГК України строків є дата виконання правочину, а тому на момент звернення до суду із цим позовом у березні 2021 року та вирішення справи по суті закінчився встановлений вказаною статтею строк застосування адміністративно-господарських санкцій, що виключає можливість задоволення позовних вимог контролюючого органу в цій частині.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «ВО «Зернотрейд» зареєстроване як суб`єкт господарювання, є платником ПДВ, перебувало на податковому обліку в Головному управлінні у Запорізькій області, після – у Головному управлінні ДПС у Київській області та Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зареєстровано як суб`єкт господарювання, засновником є Кабінет Міністрів України, є платником ПДВ, знаходиться на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДПС.
Встановлено, що Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 16.12.2020 року №106675 про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості ТОВ «ВО «Зернотрейд» віднесено до переліку ризикових платників податків згідно п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Дані рішення було оскаржено у судовому порядку. 
Встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №160/880/21 залишено без змін рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ВО «Зернотрейд» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області від 16.12.2020 року №106675 про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку та зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області виключити ТОВ «ВО «Зернотрейд» з переліку ризикових платників податків.  
Вказаним рішення суду апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «ВО «Зернотрейд» Рішеннями комісії від 04.02.2020 року №8325 та від 04.06.2020 року вже було віднесено до переліку ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку.  В подальшому ТОВ «ВО «Зернотрейд» змінило реєстрацію та стало на податковий облік в Головному управлінні  ДПС у Київській області.  З метою виключення ТОВ «ВО «Зернотрейд» з переліку ризикових платників податків ним було подано наступні документи: договір складського зберігання №17-36/2019 від 11.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; договір поставки №359 від 16.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; рахунки на оплату №СФ-23071 від 23.07.2019 року, №СФ-23072 від 23.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; виписка банку АТ «КІБ» по особовим рахункам з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року; ТТН від 19.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; договір купівлі-продажу №27061-1 від 27.06.2019 року з ТОВ «Вінтон трейд»; договір купівлі-продажу №260-1 від 26.06.2019 року з ТОВ «Вімтерс»; ТТН від 18.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ВН № 110/1 від 11.07.2019 року з ТОВ «Вінтон трейд»; додаткові угоди №001ПЗ від 22.07.2019 року, №002ПЗ від 22.07.2019 року, №ООЗПЗ від 22.07.2019 року до договору поставки №359 від 16.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо- зернова корпорація України»; ТТН від 16.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ТТН від 20.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ТТН від 21.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; договір №07/10/2020 оренди нежитлового офісного приміщення від 07.10.2020 року з TOB «Ком Рент»; ВН №23071/2 від 23.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; акт прийому-передачі до договору оренди нерухомого майна від 07.10.2020 року від 06.11.2020 року з ТОВ «Ком Рент»; ВН №23071/1 від 23.07.2019 року, №23071/2 від 23.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ТТН від 14.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ТТН від 18.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; ВН № 01071/1 від 01.07.2019 року, №01071/2 від 01.07.2019 року, №01072/1 від 01.07.2019 року, №01072/2 від 01.07.2019 року з ТОВ «Вімтерс»; платіжні доручення №3 від 02.08.2019 року з ПП «Левін», №4 від 02.08.2019 року з ФОП ОСОБА_13 , №11/2 від 05.08.2019 року з ПП «Остапенко І.В.»; №12/1 від 05.08.2019 року з ФОП ОСОБА_8 ; платіжні доручення №18 від 07.08.2019 року з ТОВ «Минтранс Авто», № 19 від 07.08.2019 року з ТОВ «Стайл Бізнес Центр», №1/1 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вінтон-трейд», №1/2 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вінтон-трейд», №10 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вінтон-трейд»; ТТН від 21.07.2019 року з ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України»; платіжні доручення №2 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №2/1 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №11 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», № 12 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», № 13 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №16 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №17 від 07.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №15 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №14 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс». Однак, за результатами розгляду вищевказаних документів Головним управлінням ДПС у Київській області 16.12.2020 року було прийнято рішення №106675 про включення ТОВ «ВО «Зернотрейд» до переліку ризикових платників податків. Встановлено, що ТОВ «Вімтерс» та ТОВ «Вінтон трейд» знаходяться у переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника ПДВ. Суд апеляційної інстанції зазначив, що в ТТН містяться розбіжності щодо кодів отримувачів; із запиту в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій не виявлено таких суб`єктів господарської діяльності як ФОП ОСОБА_8 (код РНОКПП НОМЕР_22 ), ПП « ОСОБА_14 » (код РНОКПП НОМЕР_23 ), ПП « ОСОБА_6 » (код РНОКПП НОМЕР_22 ); результатами аналізу зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, встановлено, що між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «Стайл Бізнес Центр», ТОВ «Минтранс Авто», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Левін», ПП « ОСОБА_6 » господарські операції не здійснювалися; в матеріалах справи мітиться лист АТ «Комерційний індустріальний банк», відповідного до якого платіжні доручення по вищевказаним господарським операціям не подавалися та не проводилися по рахунках ТОВ «ВО «Зернотрейд», відкритих в банку, рух коштів по рахунку НОМЕР_21 з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року відсутній.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній бо адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено і обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №160/880/21 встановлено правомірність винесення податковим органом Рішення про підтвердження ризиковості господарської операції по придбанню пшениці 2019 року врожаю між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ТОВ «Вінтон трейд» (договір купівлі-продажу від 27.06.2019 року №27061-1); господарської операції по придбанню пшениці врожаю 2019 року між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ТОВ «Вімтерс» (договір купівлі-продажу №260-1 від 26.06.2019 року); господарської операції ТОВ «ВО «Зернотрей» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорації України» (договір поставки №359 від 16.07.2019 року); господарської операції  ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (договір складського зберігання №17-36/2019 від 11.07.2019 року); господарських операцій по перевезенню пшениці ТОВ «ВО «Зернотрейд» з ПП «Левін», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Остапенко І.В.», ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «Минтранс Авто», ТОВ «Стайл Бізнес Центр».
Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що віднесення ТОВ «ВО «Зернотрейд» до переліку ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платників податку, не може бути єдиним беззаперечним доказом недійсності вище вказаних договорів, оскільки прийняття Рішення про відповідність/невідповідність платника ПДВ критеріям ризиковості платника податку було прийняте стосовно ТОВ «ВО «Зернотрейд» за результатами збирання податкової інформації та оцінки дотримання платником податку вимог законодавства і може свідчити про нереальність господарських операцій, підтверджених за результатами перевірок (зустрічних звірок) податковим органом платника податку. Як вбачається з матеріалів справи податковий орган не здійснював перевірку (зустрічну звірку) ТОВ «ВО «Зернотрейд»,ТОВ «Вінтон трейд», ТОВ «Вімтерс» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорації України». Відмова у реєстрації податкових накладних по господарським операціям була обґрунтована находженням у переліку «ризикових» ТОВ «ВО «Зернотрейд», ТОВ «Вінтон трейд», ТОВ «Вімтерс». У той же час, визнання договору недійсним потребує наявності хоча б однієї із підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, ст.208 ГК України.      
Матеріалами справи встановлено, що між АТ «ДПЗК України» (покупець, підписант – посадова особа за довіреністю №510 від 04.07.2019 року ОСОБА_15 ) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (постачальник, підписант – директор Вініченко В.Ю.) 16.07.2019 року укладено договір поставки №359, згідно якого постачальник зобов`язувався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року (надалі «товар»), культура та клас товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами. 
Відповідно до додаткової угоди №001ПЗ від 22.07.2019 року ТОВ «ВО «Зернотрейд» зобов`язалося поставити АТ «ДПЗК України» 500 тон пшениці 3 класу на суму 2605002 грн., з урахуванням ПДВ. 
Відповідно до додаткової угоди №002П3 від 22.07.2019 року ТОВ «ВО «Зернотрейд» зобов`язалося поставити АТ «ДПЗК України» 700 тон пшениці 3 класу на суму 3710002,80 грн., з урахуванням ПДВ.
Відповідно до додаткової угоди №003П2 від 22.07.2019 року ТОВ «ВО «Зернотрейд» зобов`язалося поставити АТ «ДПЗК України» 100 тон пшениці 2 класу на суму 540000 грн., з урахуванням ПДВ.
Всього 1300 тон пшениці 2 та 3 клас врожаю 2019 року на суму 6855004,80 грн. Отже, виходячи вище вказаних додаткових угод до договору поставки від 16.07.2019 року №359, сума позовних вимог про стягнення на користь державного бюджету складає 6855004,80 грн.  
З метою виконання вище вказаного договору поставки №359, ТОВ «ВО «Зернотрейд» (покупець) 26.06.2019 року уклало договір купівлі-продажу №260-1 з ТОВ «Вімтерс» (постачальник), згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність сільськогосподарську продукцію («товар»), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар. 
Також, ТОВ «ВО «Зернотрейд» (покупець) 27.06.2019 року уклало договір купівлі-продажу №27061-1 з ТОВ «Вінтон Трейд» (постачальник), згідно якого постачальник зобов`язався передати у власність сільськогосподарську продукцію («товар»), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар. 
Як вбачається з матеріалів справи та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 року у справі №160/880/21  ТОВ «ВО «Зернотрейд» для здійснення поставок зерна  залучено було ТОВ «Минтрансавто», ПП «Левін», ФОП ОСОБА_3 , ПП «Остапенко І.В.», ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «Стайл Бізнес Центр». Судом апеляційної інстанції в рішенні було встановлено, що ТОВ «ВО «Зернотрейд» на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «Вінтон Трейд», ТОВ «Вімтерс» та вищевказаними перевізниками надало договір купівлі-продажу №27061-1 від 27.06.2019 року з ТОВ «Вінтон трейд»; договір купівлі-продажу №260-1 від 26.06.2019 року з ТОВ «Вімтерс»; ВН № 110/1 від 11.07.2019 року з ТОВ «Вінтон трейд»; ВН № 01071/1 від 01.07.2019 року, №01071/2 від 01.07.2019 року, №01072/1 від 01.07.2019 року, №01072/2 від 01.07.2019 року з ТОВ «Вімтерс»; платіжні доручення №3 від 02.08.2019 року з ПП «Левін», №4 від 02.08.2019 року з ФОП ОСОБА_13 , №11/2 від 05.08.2019 року з ПП «Остапенко І.В.»; №12/1 від 05.08.2019 року з ФОП ОСОБА_8 ; платіжні доручення №18 від 07.08.2019 року з ТОВ «Минтранс Авто», № 19 від 07.08.2019 року з ТОВ «Стайл Бізнес Центр», №1/1 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вінтон Трейд», №1/2 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вінтон Трейд», №10 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вінтон-трейд»; платіжні доручення №2 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №2/1 від 02.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №11 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», № 12 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», № 13 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №16 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №17 від 07.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №15 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс», №14 від 05.08.2019 року з ТОВ «Вімтерс». Встановлено, що ТОВ «Вімтерс» та ТОВ «Вінтон Трейд» знаходяться у переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника ПДВ. Суд апеляційної інстанції зазначив, що в ТТН містяться розбіжності щодо кодів отримувачів; із запиту в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій не виявлено таких суб`єктів господарської діяльності як ФОП ОСОБА_8 (код РНОКПП НОМЕР_22 ), ПП « ОСОБА_14 » (код РНОКПП НОМЕР_23 ), ПП « ОСОБА_6 » (код РНОКПП НОМЕР_22 ); результатами аналізу зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, встановлено, що між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «Стайл Бізнес Центр», ТОВ «Минтранс Авто», ФОП ОСОБА_13 , ПП «Левін», ПП « ОСОБА_6 » господарські операції не здійснювалися; в матеріалах справи мітиться лист АТ «Комерційний індустріальний банк», відповідного до якого платіжні доручення по вищевказаним господарським операціям не подавалися та не проводилися по рахунках ТОВ «ВО «Зернотрейд», відкритих в банку, рух коштів по рахунку НОМЕР_21 з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року відсутній.
У якості доказу відсутності у ТОВ Вінтон Трейд» та у ТОВ «Вімтерс» пшениці 2 та 3 касу врожаю 2019 року, Головне управління ДПС у Київській області надало витяги з Реєстру податкових накладних вищевказаних товариств за період з 01.01.2019 року по 15.07.2019 року, відповідно до яких відсутня інформація про придбання у зазначеному періоді пшениці врожаю 2019 року. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відсутність реєстрації податкових накладних ТОВ Вінтон Трейд» та ТОВ «Вімтерс» придбання пшениці 2 та 3 класу врожаю 2019 року у інших контрагентів може бути пояснена відмовою у такій реєстрації податковим органом у зв`язку зі знаходженням їх у переліку ризикових платників податку.
В той же час, на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 23.06.2022 року, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було надано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якого податкові накладні по господарським операціям ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ТОВ Вінтон Трейд», ТОВ «Вімтерс»  по придбанню пшениці 2 та 3 класів у липні 2019 року, були зареєстровані відповідно до чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідні дефекти первинних документів, на які посилається податковий орган (товарно-транспортні накладні, платіжні документи та інше), стосуються господарських операцій ТОВ «ВО «Зернотрейд» з іншими контрагентами та перевізниками, які напряму не пов`язані з виконанням спірних договорів поставки від 16.07.2019 року №359 та складського зберігання зерна від 11.07.2019 року №17-3Б/2019 з АТ «ДПЗК України».
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022 року у даній справі було зобов`язано АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд»  надати первинні та інші документи, складені по господарським операціям з ТОВ «Вімтерс», ТОВ «Вінтон Трейд», АТ «ДПЗК України», з перевізниками.
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції АТ «ДПЗК України» надано ТТН: від 19.07.2019 оку №973072 (замовник – ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ТОВ «Минтрансавто», пшениця згідно штампу складу від 20.07.2019 року – нетто 39600, підпис вантажоодержувача); ТТН від 21.07.2019 року №12 (замовник ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник СПД ОСОБА_16 , пшениця згідно штампу складу від 21.07.2019 року – нетто 19080, підпис вантажоодержувача); ТТН від 21.07.2019 року №15 (замовник ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_17 , пшениця згідно штампу складу від 21.07.2019 року – нетто 17500, підпис вантажоодержувача); від 20.07.2019 року №14 (замовник – ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_8 , пшениця згідно штампу складу від 21.07.2019 року – нетто 41120, підпис вантажоодержувача); від 21.07.2019 року №2553 (замовник ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ТОВ «Агрокомплекс «Добробут», пшениця згідно штампу складу від 21.07.2019 року – нетто 39300, підпис вантажоодержувача); від 21.07.2019 року №2 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ПП «Остапенко І.В.», пшениця згідно штампу складу від 22.07.2019 року – нетто 45120, підпис вантажоодержувача); від 21.07.2019 року №1 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ПП «Венгер Д.М., пшениця згідно штампу складу від 22.07.2019 року – нетто 40380, підпис вантажоодержувача); від 14.07.2019 року №0048 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник не вказаний, пшениця згідно штампу складу від 22.07.2019 року – нетто 40960, підпис вантажоодержувача); від 15.07.2019 року №15/07 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник СПД ОСОБА_18 , пшениця згідно штампу складу від 16.07.2019 року – нетто 40560, підпис вантажоодержувача); від 16.07.2019 року №54 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник СПД ОСОБА_18 , пшениця згідно штампу складу від 17.07.2019 року – нетто 42120, підпис вантажоодержувача); від 18.07.2019 року №11 (замовник - - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ТОВ «Минтрансавто», пшениця згідно штампу складу від 19.07.2019 року – нетто 34720, підпис вантажоодержувача); від 18.07.2019 року №16 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ТОВ «Минтрансавто», пшениця згідно штампу складу від 19.07.2019 року – нетто 39760, підпис вантажоодержувача); від 18.07.2019 року №15 (замовник - ТОВ «ВО «Зернотрейд», вантажоодержувач – філія ПАТ «ДПЗКУ» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, автомобільний перевізник ТОВ «Стайл Бізнес центр», пшениця згідно штампу складу від 19.07.2019 року – нетто 38180, підпис вантажоодержувач).
Як вбачається з вище перелічених ТТН, ТОВ «ВО «Зернотрейд» на протязі липня 2019 року було доставлено на Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, у тому числі перевізниками ТОВ «Минтрансавто», ФО ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_19 , ТОВ «Стайл Бізнес центр», ПП «Остапенко І.В.», 524400 кг. Як вбачається з товарно-транспортних накладних, у них є підпис та штамп вантажоодержувача, вказано замовника та пункт розвантажування - філія ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор, Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність доказів оплати ТОВ «ВО «Зернотрейд» за поставлене зерно – пшеницю 2 та 3 класу врожаю 2019 року ТОВ «Вімтерс» і ТОВ «Вінтон Трейд» (такі платіжні доручення надавались у справу №160/880/21) та докази оплати за послуги перевезення (такі платіжні доручення надавались у справу №160/880/21) та лист АТ «Комерційний індустріальний банк» про те, що платежі ТОВ «ВО «Зернотрейд» з перевізниками за 01.08.2020 року по 20.08.2019 року не здійснювались, не можуть бути доказом недійсності  спірних договорів поставки та складського зберігання, укладених між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та АТ «ДПЗК України», оскільки ці документи не стосуються господарських відносин між  ТОВ «ВО «Зернотрейд» та АТ «ДПЗК України» та не можуть бути доказами при встановленні обставин недійсності спірних договорів.   
Встановлено, що між ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець) та АТ «ДПЗК України» (зерновий склад) 11.07.2019 року був укладений договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019, згідно якого поклажодавець зобов`язався передати зерно, а зерновий склад прийняти зерно на зберігання за адресою Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157. Кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом. Поклажодавець здійснює доставку зерна на зерновий склад за власний рахунок, власними силами, а зерновий склад приймає зерно на зберігання за наявності у поклажодавця наступних документів на кожну окрему та/або сформовану партію: товарно-транспортної накладної (затвердженої форми 1-ТН) або залізничної накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін; протоколу випробувань (показників безпеки) про вміст гербіцидів, мікотоксинів, токсичних елементів та радіонуклідів на кожну сформовану партію зерна;  карантинного сертифікату (для сільськогосподарських товаровиробників, які знаходяться у карантинній зоні); сертифікату (протоколу) про вміст масової частки білку, виданого відповідною акредитованою лабораторією; свідоцтва (протоколу) про вміст генетично модифікованих організмів на кожну окрему або сформовану партію зерна; сертифікату про вміст масової частки олії, масової частки білку в перерахунку на суху речовину, кислотного числа олії, виданого відповідною акредитованої лабораторією.
На підтвердження факту передачі ТОВ «ВО «Зернотрейд» зерна на зберігання на зерновий склад АТ «ДПЗК України» надано копії складських квитанцій від 23.07.2019 року №150 на загальний обсяг 667 тон, від 16.07.2019 року №121 на загальний обсяг 40,96 тон, 17.07.2019 року №124 на загальний обсяг 40,56 тон, 18.07.2019 року №128 на загальний обсяг 42,12 тон, від 22.07.2019 року №137 на загальний обсяг 112,66 тон, від 22.07.2019 року №141 на загальний обсяг 39,60 тон, від 22.07.2021 року №142 на загальний обсяг 163 тони, від 23.07.2019 року №147 на загальний обсяг 85,50 тон, від 22.07.2019 року №146 на загальний обсяг 144 тони, від 22.07.2019 року №144 на загальний обсяг 109 тон, від 23.07.2019 року №151 на загальний обсяг 109 тон. Тобто ТОВ «ВО «Зернотрейд» поставляло на зерновий склад – філію АТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор з 16.07.2019 року по 23.07.2019 року пшеницю. 
 Крім того, АТ «ДПЗК України» було надано суду витяги з Реєстру складських документів на зерно від 26.01.2022 року, виданих ДП «Держреєстри України», згідно яких ТОВ «ВО «Зернотрейд» (власник), станом на 26.01.2022 року зберігав на Великолепетинському елеваторі  за адресою Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157 зерно складського зберігання від 11.07.2019 року №17-3Б/2019 зерно: пшеницю 3 класу 40710 кг. (витяг з Реєстру №15115, дата внесення запису 16.07.2019 року, складська квитанція АЦ457755 №121, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 40479 кг. (витяг з Реєстру №15116, дата внесення запису 17.07.2019 року, складська квитанція АЦ457758 №124, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 42036 кг. (витяг з Реєстру №15117, дата внесення запису 18.07.2019 року, складська квитанція АЦ457762 №128, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 112660 кг. (витяг з Реєстру №15118, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457771 №137, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 39600 кг. (витяг з Реєстру №15119, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457775 №141, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 163000 кг. (витяг з Реєстру №15120, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457776 №142, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 600 кг. (витяг з Реєстру №15122, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457780 №146, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 85500 кг. (витяг з Реєстру №15123, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457781 №147, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року); пшеницю 3 класу 109000 кг. (витяг з Реєстру №15121, дата внесення запису 22.07.2019 року, складська квитанція АЦ457778 №144, дата погашення складського документа в реєстрі 23.07.2019 року). Тобто станом на липень 2019 року на зерновому складі Великолепетинський елеватор перебувало на зберіганні пшениця 3 класу, яка належала ТОВ «Зернотрейд» - 633885 кг.
Разом з тим, АТ «ДПЗК України» надало витяги з Реєстру складських документів на зерно від 26.01.2022 року, виданих ДП «Держреєстри України», згідно яких  АТ «ДПЗК України» станом на 26.01.2022 року зберігав  на Великолепетинському елеваторі  зерно згідно договору складського зберігання від 01.07.2019 року без номеру пшеницю 3 класу вагою 667000 кг. (складська квитанція АЦ457784 №150, дата внесення запису в реєстр 23.07.2019 року, дата погашення складського документу 27.01.2020 року; та пшеницю 2 класу вагою 109000 кг., складська квитанція АЦ457785 №151, дата внесення запису до реєстру 23.07.2019 року, дата погашення складського документу 06.042020 року.
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції АТ «ДПЗК України» було надано копії податкових накладних по господарським операціях переоформлення пшениці 2, 3 класів, зберігання пшениці, контролю (визначення) показників ГМО, контролю (визначення) показників безпеки між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетихівським елеватором, складеним у липні 2019 року з доказами прийняття їх податковим органом. Також надані копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунків на оплату. 
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було надано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, згідно якого податкові накладні, які були складені за результатами господарських операцій між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетихівським елеватором зберігання пшениці у липні 2019 року були зареєстровані відповідно до чинного законодавства. 
Як вбачається з вище вказаних документів, ТОВ «ВО «Зернотрейд» не тільки поставляло пшеницю на Великолепетинський елеватор, але і переоформляло у свою власність від інших власників.
Аналізуючи вище вказані витяги з Реєстру складських документів на зерно, товарно-транспортні накладні та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні, які були складені за результатами господарських операцій між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетихівським елеватором зберігання пшениці у липні 2019 року, суд зазначає, що станом на липень 2019 року на зберіганні на Великолепетинському елеваторі перебувала пшениця, яка належала ТОВ «В «Зернотрейд» та могла бути реалізована АТ «ДПЗК України».
Як вбачається з пояснень АТ «ДПЗК України»,  згідно договору поставки від 16.07.2019 року №359 та додаткової угоди №002П3  від 22.07.2019 року  і додаткової угоди №003П2 від 22.07.2019 року, видаткової накладної №23071/1 від 23.07.2019 року було поставлено АТ «ДПЗК України» на Великолепетинський елеватор пшеницю 2 класу 109 тон на суму 588600 грн. (у тому числі ПДВ – 98100 грн.).; згідно акту приймання-передачі зерна  при переоформленні №3 від 23.07.2019 року, підписаного ПАТ «ДПЗК України» (новий власник), філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор (зерновий склад) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець), зерновий склад передав, а поклажодавець зі зберігання та переоформив на нового власника зерно: пшеницю 2 класу, 2019 року, вагою 109 тон, зерно передано покажодавцем згідно складських документів АЦ №457785 (151) від 23.07.2018 року, картки аналізу зерна від 23.07.2019 року №5; згідно складської квитанції  на зерно АЦ №457785 №151 від 23.07.2019 року зерновий склад Великолепетинський елеватор  прийняв на зберігання від ПАТ «ДПЗК України» 109 тон пшениці 2 класу, врожаю 2019 року, переоформлено з картки ТОВ «ВО «Зернотрейд». Згідно рахунку на оплату від 23.07.2019 року №СФ-23071 та платіжного доручення від 26.07.2019 року №7454 ПАТ «ДПЗК України» сплатив ТОВ «Зернотрейд» 490498,20 грн. (сума без ПДВ).
Згідно договору поставки від 16.07.2019 року №359 та додаткової угоди №002П3  від 22.07.2019 року  і додаткової угоди №003П2 від 22.07.2019 року, видаткової накладної №23071/2 від 23.07.2019 року було поставлено АТ «ДПЗК України» на Великолепетинський елеватор пшеницю 3 класу 667 тон на суму 3535102,67 грн. (у тому числі ПДВ – 589183,78 грн.).; згідно акту приймання-передачі зерна  при переоформленні №4 від 23.07.2019 року, підписаного ПАТ «ДПЗК України» (новий власник), філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор (зерновий склад) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець), зерновий склад передав, а поклажодавець зі зберігання та переоформив на нового власника зерно: пшеницю 3 класу, 2019 року, вагою 667 тон, зерно передано покажодавцем згідно складських документів АЦ №457784 (151) від 23.07.2018 року, картки аналізу зерна від 23.07.2019 року №6; згідно складської квитанції  на зерно АЦ №457784 №150 від 23.07.2019 року зерновий склад Великолепетинський елеватор  прийняв на зберігання від ПАТ «ДПЗК України» 109 тон пшениці 2 класу, врожаю 2019 року, переоформлено з картки ТОВ «ВО «Зернотрейд». Згідно рахунку на оплату від 23.07.2019 року №СФ-23072 та платіжного доручення від 26.07.2019 року №7455 ПАТ «ДПЗК України» сплатив ТОВ «Зернотрейд» 2945917,13 грн. (сума без ПДВ).
Відповідно до видаткових накладних, які є в матеріалах справи, ТОВ «ВО «Зернотрейд» поставило АТ «ДПЗК України» 109 тон пшениці 2 класу на загальну суму 588600 грн. (з урахуванням ПДВ) (видаткова накладна №23071/1 від 23.07.2019 року) та 667 тон пшениці 3 класу на загальну суму 3535103,67 грн. (видаткова накладна №2307/2 від 23.07.2019 року).
23.07.2019 року зерновий склад філія ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор (зерновий склад, підписант Гудзоватий С.Й.), ПАТ «ДПЗКУ»  (новий власник, підписант – ОСОБА_15 ) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець, підписант Вініченко В.Ю.), (підписали акт приймання-передачі зерна при переоформленні №3, згідно якого  зерновий склад передав, а поклажодавець прийняв зі зберігання та переоформив на нового власника зерно – пшеницю 2019 року врожаю, 2 класу вагою 109 тон. Зерно, що було передано поклажодавцем  на зберігання згідно складських документів АЦ №457785 )151) від 23.07.2019 року переоформлено у кількості 109 тон, з урахуванням змін у вазі за рахунок зміни якісних показників, відповідно до акту-розрахунку. Якісні показники зерна встановлені на підставі аналізів проб, проведених лабораторією зернового складу.
Згідно складської квитанції на зерно №151 від 23.07.2019 року серії АЦ №457785 зерновий склад ПАТ «ДПЗК України» прийняв на зберігання від ПАТ «ДПЗК України» на підставі договору складського зберігання від 01.07.2019 року №б/н відповідно до накладної зерно пшеницю мяку (2 класу), рік збирання врожаю 2019, заліковою вагою 109 тон. 
До матеріалів справи долучено картку аналізу зерна.
Згідно рахунку на оплату №СФ-23071 від 23.07.2019 року АТ «ДПЗК України» 26.07.2019 року оплатило ТОВ «ВО «Зернотрейд» вартість поставленої пшениці 2 класу – 109 тон у розмірі 490498,20 грн. (платіжне доручення від 26.07.2019 року №7454 (ПАТ АБ «Укргазбанк»).
23.07.2019 року зерновий склад філія ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинський елеватор (зерновий склад, підписант Гудзоватий С.Й.), ПАТ «ДПЗКУ»  (новий власник, підписант – ОСОБА_15 ) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодавець, підписант Вініченко В.Ю.),  (підписали акт приймання-передачі зерна при переоформленні №4, згідно якого  зерновий склад передав, а поклажодавець прийняв зі зберігання та переоформив на нового власника зерно – пшеницю 2019 року врожаю, 3 класу вагою 667 тон. Зерно, що було передано поклажодавцем  на зберігання згідно складських документів АЦ №457784 (150) від 23.07.2019 року переоформлено у кількості 667 тон, з урахуванням змін у вазі за рахунок зміни якісних показників, відповідно до акту-розрахунку. Якісні показники зерна встановлені на підставі аналізів проб, проведених лабораторією зернового складу.
Згідно складської квитанції на зерно №150 від 23.07.2019 року серії АЦ №457784 зерновий склад ПАТ «ДПЗК України» прийняв на зберігання від ПАТ «ДПЗК України» на підставі договору складського зберігання від 01.07.2019 року №б/н відповідно до накладної зерно пшеницю мяку (3 класу), рік збирання врожаю 2019, заліковою вагою 667 тон. 
До матеріалів справи долучено картку аналізу зерна.
Згідно рахунку на оплату №СФ-23072 від 23.07.2019 року АТ «ДПЗК України» 26.07.2019 року оплатило ТОВ «ВО «Зернотрейд» вартість поставленої пшениці 3 класу – 667 тон у розмірі 2945917,13 грн. (платіжне доручення від 26.07.2019 року №7455 (ПАТ АБ «Укргазбанк»).
Відповідно до пп.20.1.30 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, у тому числі подавати позови до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, щодо визнання оспорюванних правочинів недійсними та застосування визначених законодавством заходів, пов`язаних із визнанням правочинів недійсними, а також щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами.
Відповідно до частин 1, 3 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до частин 1, 3 ст.228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Аналогічні положення закріплені в ч.1 ст.228 ГК України, згідно яких якщо господарське зобов`язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов`язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов`язанням, а у разі виконання зобов`язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.
З системного аналізу вище при веденого законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає, що правочин може бути визнаний судом недійсним, якщо його було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема з метою незаконного одержання податкового кредиту, та при наявності умислу у обох сторін – в разі виконання правочину обома сторонами – в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується  в дохід держави все одержане нею все належне – з неї першій стороні; у разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повертається другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.
Отже, одним із підстав визнання недійсності правочину є укладення його з завідомо наявним умислом на ухилення від сплати податків, безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ.   
Аналізуючи вище приведені обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Суд першої інстанції, визнаючи недійсними договір поставки від 16.07.2019 року №359 та договір складського зберігання зерна від 11.07.2019 року №17-3Б/2019, врахував дефекти первинних та інших документів по господарським операціям між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та ТОВ «Вінтон трейд», ТОВ «Вімтерс», перевізниками; врахував інформацію від Головного сервісного центру МВС України, викладену у листі від 15.06.2021 року №31/9658) про відсутність у них інформації щодо видачі посвідчень водіям деяких перевізників, відсутність реєстрації деяких транспортних засобів деяких перевізників, які перевозили пшеницю ТОВ «ВО «Зернотрейд» на Великолепетинський елеватор; на підставі листа АТ «Комерційний індустріальний Банк» вважав, що не підтверджена оплата за придбання та перевезення на елеватор пшениці. Суд зазначив, що надані АТ «ДПЗК України» первинні документи не дають можливості в повній мірі підтвердити факт отримання зерна від ТОВ «ВО «Зернотрейд». Суд керувався судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2020 року у справі №816/4409/15. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що первинні документи, які врахував суд не стосуються господарських операцій ТОВ «ВО «Зернотрейд» з АТ «ДПЗК України». Суд зазначає, що справа №816/4409/15 стосувалася визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, винесених податковим органом на підставі акту  перевірки, за результатами якої контролюючий орган вважав нереальними господарські операції з надання маркетингових послуг. Суд апеляційної інстанції зазначає, що предмети доказування у спорі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнятого за фактом нереальності господарської операції, та визнання договору недійсним, є різними, тобто при визнанні договору недійсним потрібно встановлювати умисел сторін договору на завідоме недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, зокрема укладення з метою ухилення від оподаткування, отримання незаконної податкової вигоди, наприклад у вигляді податкового кредиту, в то же час для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення достатньо встановлення нереальності господарської операції, яке має під собою невиконання господарських зобов`язань.
Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 року у справі №160/3364/21, згідно якої порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Тому невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та / або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.   Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою. Інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у  статті 16 ПК України  обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента. Висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними. 
Суд першої інстанції врахував те, що АТ «ДПЗК України» в спірних правовідносинах надавало послуги зберігання зерна, а тому не могло не володіти достовірними відомостями про дійсний обсяг зерна, що належить ТОВ «ВО «Зернотрейд» та перебуває на зберіганні на елеваторі.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що судове рішення відповідно до ч.1 ст.242 КАС України має бути законним і обґрунтованим. Судове рішення не може бути винесене на припущеннях. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи є витяги з Реєстру складських документів на зерно від 26.01.2022 року, виданих ДП «Держреєстри України», згідно яких ТОВ «ВО «Зернотрейд» (власник), станом на 26.01.2022 року зберігав на Великолепетинському елеваторі  за адресою Херсонська область, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157 зерно – пшеницю 2 та 3 класу та витяги з Реєстру складських документів на зерно від 26.01.2022 року, виданих ДП «Держреєстри України», згідно яких  ПАТ «ДПЗК України» станом на 26.01.2022 року зберігав  на Великолепетинському елеваторі  зерно згідно договору складського зберігання від 01.07.2019 року без номеру пшеницю 3 класу вагою 667000 кг. (складська квитанція АЦ457784 №150, дата внесення запису в реєстр 23.07.2019 року, дата погашення складського документу 27.01.2020 року; та пшеницю 2 класу вагою 109000 кг., складська квитанція АЦ457785 №151, дата внесення запису до реєстру 23.07.2019 року, дата погашення складського документу 06.042020 року. Крім того, є копії податкових накладних по господарським операціях переоформлення пшениці 2, 3 класів, зберігання пшениці, контролю (визначення) показників ГМО, контролю (визначення) показників безпеки між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та філією ПАТ «ДПЗК України» Великолепетинським елеватором, складеним у липні 2019 року, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг), рахунків на оплату та копії платіжних документів про оплату АТ «ДПЗК України»  за поставку пшениці.
Суд першої інстанції послався на Порядок здійснення акредитації контрагентів ПАТ «ДПЗК України», яким визначався алгоритм дій працівників структурних та відокремлених підрозділів АТ «ДПЗКУ» при первинній акредитації контрагентів, перегляді та зміні встановленого рівня акредитації, а також у випадку виявлення обставин (ознак), що можуть вказувати на ненадійність контрагентів, взаємовідносини з якими можуть призвести до настання небажаних наслідків у вигляді заподіяння шкоди інтересам АТ «ДПЗК України». Суд вважав, що службова записка від 18.07.2019 року, згідно якої ТОВ «ВО «Зернотрейд» є надійним контрагентом, яка складена після укладання спірних договорів (договір зберігання від 11.07.2019 року №17-ЗБ/2019 та договір поставки від 16.07.2021року №359) та фінансові документи, в яких неповністю заповнені графи, є додатковими доказами недійсності спірних договорів.
На думку суду апеляційної інстанції, порушення вимог Порядок здійснення акредитації контрагентів ПАТ «ДПЗК України» може свідчити про те, що посадовими особами АТ «ДПЗК України» порушені службові обов`язки.
Суд апеляційної інстанції вважає, що віднесення ТОВ «ВО «Зернотрейд» до переліку ризикових платників податку та відмова в реєстрації податкових накладних не впливає на вирішення питання про визнання правочину недійсним, оскільки недійним правочин визнається у разі коли правочин вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та наявності умислу сторін правочину. У даному випадку відмова в реєстрації податкових накладних контролюючим органо не була пов`язана з вище вказаним.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що податковим органом  відповідно до податкового законодавства в порядку податкового контролю не були проведені перевірки господарської діяльності Великолепетинського елеватора та не було проведено інвентаризацію наявності зерна, яке належало ТОВ «ВО «Зернотрейд», станом на 2019 рік, свої висновки про недійсність договорів поставки та складського зберігання зерна, податковий орган зробив на підставі моніторингу податкової інформації.
Суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 року у справі №200/14487/19-а, згідно якої чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.
Суд апеляційної інстанції керується судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі №910/4089/20, згідно якої позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також доведено наявність порушеного права. Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків. Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру у кожної із сторін. Наявність такого наміру у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.
Відповідно до пунктів 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин  може  бути  визнаний  недійсним  лише з підстав, визначених законом,  та із  застосуванням  наслідків  недійсності, передбачених законом. Судам необхідно  враховувати,  що  виконання  чи  невиконання сторонами зобов`язань,  які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків  його  недійсності,  а  не  для  визнання правочину недійсним.  
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійними договору поставки від 16.07.2019 року №359 та договору складського зберігання зерна від 11.07.2019 року №17-3Б/2019.
У зв`язку з тим, що позовні вимоги про стягнення на користь державного бюджету коштів, одержаних за результатами виконання договору поставки від 16.07.2019 року №359, є похідними від позовних вимог про визнання недійним цього договору, тому не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення коштів. 
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не підлягає задоволенню, апеляційну скаргу АТ «ДПЗК України» слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, - 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація  України» - задовольнити.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у адміністративній справі №160/4191/21 – скасувати.
Прийняти нове рішення.
У задоволенні позовних вимог  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Зернотрейд», треті особи: Головне управління ДПС України у Київській області, Національне антикорупційне бюро України про визнання договорів недійсними та стягнення коштів в дохід держави – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова