ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2022 р. 	Справа № 520/19329/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022, (головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М.)  по справі № 520/19329/21
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Національної поліції в Харківській області                        
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1  надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 30.06.2017 по 12.05.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 30.06.2017 по 12.05.2020 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу за кожну годину служби у нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1  індексації грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1  індексацію грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 30.06.2017 по 12.05.2020.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди 30.06.2017 по 12.05.2020.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1   доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020.
Головне управління Національній поліції України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати  рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 30.06.2017 по 12.05.2020 та зобов`язання ГУНП в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1  надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 30.06.2017 по 12.05.2020. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог – відмовити. 
Крім того, просило змінити рішення суду першої інстанції в частині  визнання протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020, виклавши його в наступній редакції: « визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу за кожну годину служби у нічний час за період з 21.04.2017 по 31.12.2019 року;  зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити  ОСОБА_1 у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 31.12.2019 року» .
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі № 520/19329/21 - залишити без змін.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що надання права доступу до роботи з інформацією, яка має ступінь секретності цілком таємно та таємно, ще не свідчить про здійснення особою функціональних обов`язків та завдань, при виконанні яких така особа працює із інформацією, яка має ступінь секретності цілком таємно та таємно. Для отримання надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, особа не тільки повинна проходити службу в умовах режимних обмежень, за своїми функціональними обов`язками вона повинна постійно працювати з відомостями, що становлять державну таємницю, а саме: займатися розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації. Зазначає, що позивач не працював постійно з відомостями, що становлять державну таємницю, а мотивовані рапорти щодо встановлення останньому надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за періоди служби  з  30.06.2017 по 12.05.2020 керівниками структурних або відокремлених підрозділів органу поліції  не подавались.  Посилається на аналогічну правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 року у справі № 820/5122/17.  
Вказує про те, що суд безпідставно зобов`язав Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу у нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020, не врахувавши, що  відповідно до інформації УФЗБО ГУНП в Харківській області доплата за службу у нічний час за період з січня 2020 по 15.05.2020р. була нарахована та виплачена ОСОБА_1 . За таких обставин Головне управління Національної поліції в Харківській області просило змінити рішення суду першої інстанції в зазначеній частині та визначити період, необхідний для нарахування доплати за службу у нічний час з 21.04.2017 по 31.12.2019р.  
ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, ОСОБА_1 з 21.04.2017 по 15.05.2020 проходив службу в Національній поліції України. 
Наказом ГУНП в Харківській області від 20.04.2017 № 235о/с ОСОБА_1 , як такого, що пройшов за конкурсом, прийнято на службу на посаду слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Лозівського відділу поліції ГУНП в Харківській області (а.с.11). 
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.05.2020 №109/ос «по особовому складу» лейтенанта поліції ОСОБА_1  слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Лозівського ВП ГУНП в Харківській області звільнено зі служби в поліції згідно з п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 15.05.2020. (а.с.33) 
Позивач  через свого представника, з метою отримання інформації про виплачені суми  під час проходження служби та при звільненні, звернувся до ГУНП в Харківській області із заявою від 13.09.2021р. 
Листами від 20.09.2021 №269 аз/119-61/2021, від 20.09.2021 №159аз/119/02/29-2021  ГУНП в Харківській області направлено ОСОБА_1 довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з квітня 2017 по травень 2020 роки, а також надано роз`яснення щодо порядку здійснення розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції, а також з приводу нарахування та виплати додаткових доплат та надбавок до грошового забезпечення.
Вважаючи, що відповідачем при звільнені не нараховане та не виплачене позивачу грошове забезпечення в повному обсязі, позивач звернувся з позовом до суду. 
Задовольняючи позов,  суд першої інстанції виходив з протиправної бездіяльності ГУНП в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 30.06.2017 по 12.05.2020 та доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків  посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 21.04.2017 по 15.05.2020.
Надаючи оцінку спірних правовідносинам у даній справі та приймаючи рішення по суті вимог, колегія суддів зазначає наступне.
Оскільки апеляційна скарга не містить вимог щодо скасування рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017 та зобов`язання ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.04.2017 по 31.10.2017, суд апеляційної інстанції, враховуючи приписи ст. 308 КАС України не дає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в цій частині.
Надаючи правову оцінку судовому рішенню в частині вимог позивача щодо надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 30.06.2017 по 12.05.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Нарахування та виплата грошового забезпечення поліцейських визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", відповідно до пункту 1 якої грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. (далі постанова № 988)
Згідно п.п.2 п.5 постанови  № 988  виплата поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень проводиться у розмірах та порядку, визначених законодавством.
Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 затверджено " Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських". (далі Порядок № 260)
Відповідно до п.7 розділу II Порядку №260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах, та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі - поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах,)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.
Відповідно до ч.7 ст.22 Закону України «Про державну таємницю» надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.
Колегія суддів зазначає, що якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону України "Про державну таємницю" залежить від ступеня секретності.
Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону України "Про державну таємницю" виникає право на отримання компенсації.
Отже, необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 25.04.2018 р. по справі №802/74/15-а.
При цьому, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному законодавством, про що видати відповідний розпорядчий документ.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 27.05.2020 р. по справі №806/2056/18.
Факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці (постанова Верховного Суду 28.01.2021 року по справі №240/229/20).
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до розпорядження Управління Служби безпеки України в Харківській області від 20.06.2017 №66Д  та від 21.01.2020 № 21 Д ОСОБА_1 у період з 20.06.2017 по 22.12.2020 надано допуск до державної таємниці .
Як вбачається із листа Управління режиму та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.10.2021 №13/2503, під час виконання покладених на ОСОБА_1 функціональних обов`язків йому надавався та припинявся допуск до державної таємниці за формою 2 та 3 в наступні періоди:
- доступ надано наказом ГУНП в Харківській області від 30.06.2017 №41 о/с ДСК;
- доступ припинено наказом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 19.12.2017 №15 о/с;
- доступ надано наказом Київського ВП ГУНП в Харківській області від 18.01.2018 №5;
- доступ припинено наказом Київського ВП ГУНП в Харківській області від 19.07.2018 №32;
- доступ надано наказом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 24.07.2018 №30 о/с;
- доступ припинено наказом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 04.02.2020 №3 о/с;
- доступ надано наказом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 04.02.2020 №3 о/с;
- доступ припинено наказом Лозівського ВП ГУНП в Харківській області від 12.05.2020 №11 о/с.(а.с.62-63)
Разом з тим, позивач маючи допуск державної таємниці та працюючи з документами, що мають гриф обмеження не отримував від відповідача надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 30.06.2017 по 12.05.2020 роки. Доказів зворотнього відповідачем не надано.
Щодо доводів апеляційної скарги ГУНП в Харківській області про те, що для отримання надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, особа не тільки повинна проходити службу в умовах режимних обмежень, за своїми функціональними обов`язками вона повинна постійно працювати з відомостями, що становлять державну таємницю, а саме: займатися розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, посилаючись  при цьому на листи ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та Лозівського РВП ГУНП в Харківській області,  в яких зазначено, що за період роботи слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області   ОСОБА_1 не працював з документами, які мають гриф секретності «цілком таємно» та «таємно», а за періоди з 21.04.2017 по 19.12.2017 та з 17.07.2018 по 12.05.2018 позивачем було опрацьовано лише 6 документів з грифом «таємно», тому мотивовані рапорти щодо встановлення останньому надбавки до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень за спірний період  не подавались, то колегія суддів зазначає наступне.
Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону України "Про державну таємницю" виникає право на отримання компенсації.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 28.01.2021 року по справі №240/229/20, від 25.07.2019 року по справі №296/6615/17.
Також, необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.
Крім того, доводи відповідача про те, що матеріалами справи не підтверджується факт постійної праці позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, оскільки за періоди з 21.04.2017 по 19.12.2017 та з 17.07.2018 по 12.05.2018 ним опрацьовано лише 6 документів з грифом «таємно» колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку поняття "постійно" не залежить від кількості виготовлених позивачем документів (значної або незначної кількості), або часу, витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм у даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою - позивачем. Обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці, не може виконуватися періодично та в незначній кількості. Матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.
Відповідно, оскільки позивач мав допуск до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також під час виконання функціональних обов`язків працював з документи, що мають гриф обмеження доступу, що підтверджується матеріалами даної справи наведені вище доводи скарги відповідача є необґрунтованими.
Стосовно посилання в апеляційній скарзі ГУНП в Харківській області на правову позицію, висловлену у постанові Верховного суду від 07.08.2019 року у справі №820/5122/17, то колегія суддів вважає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України застосуванню до спірних правовідносин підлягають наведені вище судом правові позиції Верховного Суду, прийняті пізніше у часі.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить щодо обґрунтованості та правомірності висновків суду першої інстанції про задоволення вимог позову в цій частині.
Щодо  доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2020 по 15.05.2020,   колегія суддів вважає, що в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1  в період з січня 2020 по 15.05.2020 ОСОБА_1 нарахована та виплачена доплата за службу у нічний час,  а саме – у лютому 2020р. – 90,54 грн., у березні 2020р. – 63,00 грн., у квітні 2020р. – 60,00 грн., у травні 2020р. – 60,36 грн., що вбачається з довідки про грошове забезпечення. Вказані виплати здійснені до звернення позивача до суду, відповідачем зазначено у відзиві на позов про здійснення вказаних виплат, проте суд першої інстанції вказаним обставинам оцінки не надав, не зазначив причин їх неприйняття, що призвело до невірного вирішення справи в цій частині.
За вказаних обставин, колегія суддів зазначає, що ГУ НП в Харківській області не допущено протиправної бездіяльності в частині не нарахування та не виплати позивачу доплати за службу в нічний час з січня 2020 по 15.05.2020, а тому в цій частині судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в позові.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників по справі.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 по справі № 520/19329/21 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2020 по 15.05.2020 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області  нарахувати,  виплатити ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.01.2020 по 15.05.2020.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
В іншій частині задоволення позову рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року по справі №520/19329/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова