Номер провадження: 22-ц/813/8337/22 
Справа № 947/29204/20
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Полікарпова О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.11.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі
головуючого        судді                Полікарпової О.М.,
суддів:                                Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,
за участю секретаря                Кузьміч Г.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Згоди Олексія Олександровича від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал - Жаботинського», Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Кушнерова Римма Вячеславівна, про визнання майнових прав та скасування рішення,

встановив
13.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею майнові права на об`єкт нерухомого майна – квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 63,58 кв.м., номер 188, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №1813415251101; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46607586 від 23.04.2019, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" стосовно проведення державної реєстрації іншого речового права, майнові права на зазначену квартиру в об`єкті незавершеного будівництва. 
В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 17.10.2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво двохсекційного 20-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі вказаного договору про співпрацю ОК «Набережний квартал - Жаботинського», з метою фінансування будівництва житлового будинку уклав ряд договорів із пайовиками, у тому числі й з нею.
23.02.2016 року між нею, ОСОБА_1 та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» №15.01.1.478 (далі договір 1), відповідно до якого, ОСОБА_1 прийняла на себе зобов`язання зі сплати вартості об`єкту нерухомості шляхом оплати паю на рахунок ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» у розмірі 875 814,50 грн., цільовий внесок у розмірі 2%, що складає 18 438,20 грн., вступний внесок -3% в сумі 27 657,30 грн., що в загальній сумі складає 921 910,00 грн.
Як стверджує позивачка, усі кошти в рахунок паю, на підставі договору 1 нею були сплачені, а відтак вона набула майнових прав на об`єкт нерухомості.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 року у справі №916/3315/16 розірвано укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р., і на теперішній час, ТОВ «Олімпекс Транс» не визнає її майнові права.
Крім того їй стало відомо, що право власності на об`єкт нерухомості, що побудований за рахунок її паю, було зареєстровано за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46607586 від 23.04.2019 року, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" Кушнеровою Р.В.
Вважає, що у державного реєстратора не було підстав для реєстрації речового права, оскільки зазначені реєстраційні дії здійснені на підставі судових рішень господарських судів, які не стосуються майнових прав на квартиру АДРЕСА_3 , як окремий об`єкт нерухомого майна. До того ж, на момент реєстрації відповідач не мав документу, який відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт, оскільки даний документ було скасовано.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року позов  ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за нею майнові права на об`єкт нерухомого майна - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 63,58 кв.м., номер 188, в об`єкті незавершеного будівництва 2-секційного багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельною (перша та друга черги будівництва), ОНМ №1813415251101.
Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46607586 від 23.04.2019, прийняте державним реєстратором Комунального підприємства "Агенція державної реєстрації" стосовно проведення державної реєстрації іншого речового права, майнові права на квартиру в об`єкті незавершеного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із рішенням суду, ТОВ ”Олімпекс Транс” подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОК “НК - Жаботинського” не набув майнові права на належні йому приміщення в об`єкті незавершеного будівництва - 2-секційному багатоквартирному житловому будинку з підземним паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та даховою котельнею (перша та друга черга будівництва) та статусу замовника будівництва не мав. Єдиним замовником і забудовником є ТОВ “Олімпекс Транс”.
Крім того зазначає, що ОК “НК-Жаботинського” не виконав договір співпраці належним чином, що не дає підстав вважати позивачку пайовиком кооперативу, а не контрагентом відповідача, таким, що набув права на приміщення за договором про сплату внесків до відповідного кооперативу.
Згідно з багатосторонньою угодою про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва житлового будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_5 , укладеною 07.11.2017 між відповідачем та об`єднанням пайовиків, постраждалих від порушень ОК “НК-Жаботинського”, за ТОВ “Олімпекс Транс” були визнані майнові права на об`єкт будівництва, а також визначено, що з метою відновлення та завершення будівництва будинку фінансування робіт здійснюється шляхом внесення додаткових коштів Товариством і пайовиками. 
Висновки суду про передбачення сторонами договору співпраці № 14/10-17 джерел фінансування будівництва апелянт вважає хибними, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, як не підтверджується матеріалами справи і висновок суду про те, що в момент укладення договору співпраці № 14/10-17 обидві сторони передбачали, що фактично будівництво здійснюється за кошти фізичних осіб – членів кооперативу «Набережний Квартал - Жаботинського» (паїв), оскільки договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються.
Посилання суду на те, що сторони на майбутнє визначили порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир є таким, що не відповідає змісту правовідносин та спробою перекласти відповідальність за порушення ОК «НК-Жаботинського» умов договору на ТОВ «Олімпекс Транс».
Вважає такими, що не ґрунтуються на доказах  твердження суду про те, щонизка укладених договорів з пайовиками була наслідком укладання між ОК «НК-Жаботинського» та ТОВ «Олімпекс Транс» договору співпраці № 14/10-17.
Крім того вказує, що суд першої інстанції не обґрунтовує як само обрана відповідачем та більшістю пайовиків конструкція договору суперечить чинному законодавству.
Бездоказовим є й посилання суду на те, що «ТОВ «Олімпекс Транс» отримав незавершений будівництвом 27-поверховий житловий будинок, що становив собою першу секцію будинку із зовнішніми оздоблювальними роботами на нижніх поверхах, готовністю приблизно 90%». Насправді, ТОВ «Олімпекс Транс» отримав так звану «коробку» першої секції, без внутрішньобудинкових мереж та оздоблювальних робіт на нижніх поверхах будинку. Той факт, що друга секція знаходилась на стадії готовності фундаменту та цоколю лише підтверджує невиконання кооперативом договору співпраці, але суд, пославшись на такі обставини, дійшов до протилежних висновків - про належність кооперативу майнових прав.
Оскаржуючи судове рішення в частині вирішення похідних вимог про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скаржник вказує на те, що позивачка не має законного інтересу до цього рішення, оскільки, на його думку, вона не набула тих майнових прав на об`єкт, що зареєстровані за ТОВ “Олімпекс Транс”.
Крім того акцентує увагу апеляційного суду на тому, що майнові права, які зареєстровані за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію № 46607586 від 23.04.2019 року та об`єкт нерухомості зазначений у вищевказаному договорі № 15.01.1.478 від 23.02.2016 р. це не один і той самий об`єкт, оскільки вищевказані об`єкти нерухомості розташовані на різних поверхах даного будинку.
Відзив на апеляційну до суду апеляційної інстанції не надходив. 
В судове засідання представник відповідача і третіх осіб не з`явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду.  Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Цим вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 повністю сплатила вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, оскільки ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» вибуло із зобов`язання про співпрацю та припинило діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором. Належним способом захисту порушених прав позивачки суд вважав визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, а відтак дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується.
Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2008 року Одеською міською радою було прийнято рішення №3151-V про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання ТОВ «Олімпекс Транс» в оренду земельної ділянки, площею 0,4775 га за адресою: АДРЕСА_2 для проектування та будівництва 2-х секційного 20-ти поверхового житлового будинку з вбудовано - прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом.
Земельна ділянка надавалась у короткострокову оренду, терміном до IV кварталу 2009 року.
10 грудня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ «Олімпекс Транс» був укладений договір оренди, який зареєстрований 23 березня 2009 року в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №040950500020.
30 серпня 2013 року та 17 травня 2018 року між тими ж сторонами були укладені додаткові договори про поновлення раніше укладеного договору оренди землі, яким поновлено договір від 10.12.2008 року строком до 31.12.2015 року та згідно 2-ої угоди строком на 5 років, до завершення будівництва.
17 жовтня 2014 року між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «НК-Жаботинського» був укладений договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що будуть побудовані на земельній ділянці загальною площею 4775 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою виконання зазначеного договору про співпрацю ТОВ «Олімпекс Транс» видало на користь ОК «НК-Жаботинського» довіреність, згідно якої ОК «НК-Жаботинського» мав право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій, необхідних для виконання договору про співпрацю №14/10-17 з питань будівництва та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 .
У відповідності до п.2.1.2 договору ОК «НК-Жаботинського» в повному обсязі фінансує будівництво Об`єкта, надає трудові ресурси, а також професійні знання, навички, вміння, необхідні для будівництва Об`єкта.
Пунктом 2.3. договору співпраці №14/10-17 сторони домовились, що поділ об`єкту здійснюється в два етапи.
Перший етап включає в себе поділ майнових прав на всі Приміщення Об`єкта, що здійснюється Сторонами одночасно із підписанням ними додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного договору, після виконання Сторонами п. 2.4. цього договору (п.2.3.1. договору).
Другий етап. Протягом 10 робочих днів з моменту вводу Об`єкту в експлуатацію – уточнення змісту додатку «Акт розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до даного договору, шляхом приведення його у відповідність із положеннями п. 2.2. договору (за згодою сторін – із відповідною грошовою та/або майновою компенсацією).
Отже, перший етап регулює поділ майнових прав Сторін на етапі будівництва, а другий етап врегульовує майнові компенсації долі Сторони після введення Об`єкту в експлуатацію.
Порядок реалізації даних етапів поділу був також передбачений договором співпраці №14/10-17.
Зокрема, порядок поділу майнових прав на всі приміщення об`єкта передбачений п.2.4. договору співпраці №14/10-17 згідно із яким поділ майнових прав здійснюються шляхом жеребкування, а результат жеребкування сторони закріплюють шляхом підписання додатку до даного договору - «Акту розподілу площ (приміщень) в Об`єкті».
Таким чином, 30.07.2015 р., з моменту підписання додаткової угоди №2 та додатку № 4 «Акту розподілу площ (приміщень) в Об`єкті» до договору співпраці №14/10-17 сторони розподілили між собою майнові права на Об`єкт будівництва.
Як вбачається із Статуту, ОК «НК-Жаботинського» було створено для забезпечення житлом (квартирами) членів кооперативу і їхніх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями, за кошти членів кооперативу, а також для наступної експлуатації та управління цим будинком.
Згідно із п. 3.2. договору, фінансування будь-яких видатків, пов`язаних як із проектними роботами, так і із будівництвом об`єкта в повному обсязі здійснюється ОК «НК-Жаботинського».
За умовами пп.4.1.5. п. 4.1. договору, ТОВ «Олімпекс Транс» взяв на себе обов`язок в якості користувача земельною ділянкою сприяти ОК «НК-Жаботинського» в реєстрації права власності за пайовиками ОК «НК-Жаботинського» на приміщення, закріплені за ОК.
Відповідно до п.2.5. договору кожна із Сторін має право самостійно та без будь-якого узгодження з іншою Стороною на власний розсуд здійснювати розпорядження майновими правами на приміщення об`єкта, що закріплені за нею.
23 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОК «Набережний квартал-Жаботинського» було укладено договір №15.01.1.478 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» (далі – договір 1).
Згідно п. 1.1 договору 1 ОК «Набережний квартал-Жаботинського» зобов`язалось організувати будівництво житлового будинку у АДРЕСА_6 ) за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника.
Відповідно до п. 1.3 договору 1 сторони домовились, що розмір внеску залежатиме від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об`єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.
При цьому, згідно із п.1.4. договору-1 внесок, який підлягає сплаті учасником, розподіляється наступним чином: пай – грошовий чи інший майновий поворотний внесок, який сплачує особа за будівництво об`єкту нерухомості. Розмір паю становить 95% від внеску, встановленого п.1.3 договору та сплачується частинами згідно графіку, встановленого додатком 1 до цього договору.
Пунктом 1.5 договору встановлено, що Об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 63,58 кв.м., номер 188.
У відповідності до п. 2.1 договору 1 вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі об`єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього договору складає 14 500,00 грн. за один квадратний метр і може змінюватись у випадках, передбачених цим договором.
Згідно додатку № 1 до договору про сплату внесків сторони домовились, що учасник, яким є позивачка, з урахуванням площі Об`єкту нерухомості та вартості будівництва одного квадратного метра сплачує 921 910,00 грн.
Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що ОК зобов`язаний організувати будівництво Об`єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк до 3 кварталу 2016 року при умові дотримання учасниками порядку та строків сплати внесків.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2016 року ОСОБА_1 було внесено на рахунок відповідача - ОК «Набережний квартал - Жаботинського» грошові кошти у розмірі 921 910,00 гривень, про що свідчить платіжне доручення 14074646 від 25.02.2016 року, а також довідка ОК «Набережний квартал-Жаботинського» від 01.03.2016 року за №1.01.408.
Отже, позивачем були належним чином виконані зобов`язання за договором №15.01.1.478 про сплату внесків у ОК «Набережний квартал-Жаботинського».
В подальшому рішенням Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року у справі № 916/3315/16 частково задоволено позов ТОВ «Олімпекс Транс». Розірвано укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «НК-Жаботинського» договір співпраці № 14/10-17 від 17 жовтня 2014 року. Зобов`язано ОК «НК-Жаботинського» повернути ТОВ «Олімпекс Транс» переданий за актом прийому-передачі будівельний майданчик, який вказаний у додатку № 1 до договору № 14/10-17 від 17 жовтня 2014 року та розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_6 ) та усунути перешкоди у користуванні ним шляхом вивезення за його межі та звільнення його від будівельного та іншого сміття і тимчасових споруд; зобов`язано ОК «НК-Жаботинського» протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили повернути ТОВ «Олімпекс Транс» за актом прийому-передачі документи.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року у справі № 916/3315/16 частково скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2017 року, виключено пункт 5 з резолютивної частини рішення, щодо усунення перешкоди у користуванні будівельним майданчиком шляхом вивезення за його межі та звільнення його від будівельного та іншого сміття. 
В іншій частині рішення залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08 листопада 2018 року у справі № 911/1175/18, залишеною без змін постановою Північного апеляційного Господарського суду від 12 березня 2019 року визнано частково кредиторські вимоги ТОВ «Олімпекс Транс» до ОК «НК-Жаботинського» на загальну суму 438 919,00 грн, з яких: 435 395,00 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 3 524,00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, інші вимоги ТОВ «Олімпекс Транс» відхилено.
Крім того, з ухвали Господарського суду Київської області від 07.12.2020 року по зазначеній справі вбачається, що постановою Господарського суду Київської області від 12.03.2020 року по справі №911/1175/18, ОК «НК-Жаботинського» визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.
Зазначені рішення судів набрали законної сили.
Отже, з викладеного вбачається, що укладений між ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «НК-Жаботинського» договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014 р., розірвано в судовому порядку.
У загальних положеннях про зобов`язання передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (стаття 509 ЦК України).
Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також наголошено про необхідність виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
У частині першій статті 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.
Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
У частині першій статті 179 ЦК України надано визначення речі як предмета матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Зазначено про їх поділ на нерухомі та рухомі (стаття 181 ЦК України) і що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Також у статті 182 цього Кодексу передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.
З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.
Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України від 12 липня 2001 року N 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).
У теорії цивілістики під майновими правами розуміється: 1) у широкому значенні речового права суб`єктивне цивільне право як таке, що стосується майнових цінностей і має грошову оцінку, наприклад, право власності на похідні права, зобов`язальні права (права з договорів, що укладаються з приводу передання майна у власність або користування), майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права, тощо; 2) у вузькому значенні - як суб`єктивне право, яке здатне бути самостійним об`єктом обороту; тобто у разі передання майнового права набувач отримує його як можливість претендування на майно або вчинення власних дій відносно майна.
Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном» (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі «Броньовські проти Польщі», заява № 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі «Сук проти України», заява № 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» від 02 березня 2005 року, заяви №71916/01, 71917/01 та 10260/02).
У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).
Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі «Стреч проти Сполученого Королівства», заява N 44277/98).
У іншій справі «Н.К.М. проти Угорщини» (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права.
У постанові від 30 січня 2013 року № 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.
Майнове право – це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.
Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі № 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі № 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі № 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах № 6-3129цс15 та № 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі № 6-1111цс16.
Вказане свідчить про те, що громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження N 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування.
Установивши, що ОСОБА_1 повністю сплатила вартість пайового внеску за спірне нерухоме майно, а введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, оскільки ОК «НК-Жаботинського» вибув із зобов`язання про співпрацю та припинив діяльність (ініційована справа про банкрутство), що унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанції правильно виходив із того, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання майнових прав на об`єкт нерухомості, побудований за її кошти, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Аналогічного висновку у справі із подібними правовідносинами дійшов Верховний Суд у постанові від 21 червня 2022 року (справа № 947/25617/19).
Згідно із ст. 19 Закону України «Про кооперацію», джерелами формування майна кооперативу є, зокрема, вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї.
Договір не містить інших альтернативних джерел формування фінансових надходжень у будівництво, будь-які інші залучені кошти не використовуються.
Договір співпраці №14/10-17 має у додатку №2 довіреність, видану ТОВ «Олімпекс Транс» на користь ОК «Набережний квартал-Жаботинського», згідно п.5 та п. 6 голові ОК «Набережний квартал-Жаботинського» надано право на підписання будь-яких договорів та вчинення будь-яких інших дій необхідних для виконання договору співпраці №14/10-17 з питань будівництва на введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_2 .
Положення зазначеної вище довіреності, Статуту ОК «Набережний квартал-Жаботинського» кореспондуються і з положеннями договору співпраці №14/10-17, згідно якого (п.2.1.2.) ОК «Набережний квартал-Жаботинського» в повному обсязі фінансує будівництво об`єкту, надає трудові ресурси та ін.
З урахуванням того, що ОК «Набережний квартал-Жаботинського» є неприбутковою організацією, всі кошти на будівництво об`єкту отримані виключно за рахунок пайовиків – членів цього кооперативу, в т.ч. коштів позивача.
Як правильно було встановлено судом першої інстанції, фінансування будівництва здійснювалось виключно неприбутковим ОК «Набережний квартал-Жаботинського», за рахунок внесків фізичних осіб – пайовиків.
Тож, під час вирішення цього спору суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що обидві сторони (ТОВ «Олімпекс Транс» та ОК «НК-Жаботинського») при укладенні договору співпраці усвідомлювали, з яких джерел відбувається будівництво об`єкту та які наслідки тягне залучення коштів фізичних осіб – передачу відповідних квартир після введення об`єкту в експлуатацію, оскільки на майбутнє визначили між собою порядок передачі пайовикам майна, створеного за рахунок їх паїв у вигляді квартир, окремих приміщень.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду першої інстанції в частині визнання майнових прав позивачки у зв`язку із тим, що передача приміщення його члену передбачена лише після завершення будівництва, є помилковими, оскільки предметом спору у цій справі є визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, а не права власності на спірну квартиру, тому ці доводи скаржника не спростовують законності вимог позивача.
Разом з тим суд першої інстанції, оцінивши докази у справі, дійшов правильного висновку про те, що уклавши договір про сплату пайових внесків, ОК «НК-Жаботинського» не лише засвідчив вступ ОСОБА_1 у члени кооперативу, а і розпорядився своїм майном – майновими правами на спірний об`єкт нерухомості.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновок суду першої інстанції про те, що позивач не була стороною угоди про врегулювання відносин з легалізації, відновлення та завершення будівництва від 07 листопада 2017 року, тому зазначена угода не може створювати для неї жодних прав та обов`язків, у тому числі і щодо обов`язкового підписання прямого договору купівлі-продажу майнових прав та здійснення доплат для подальшого будівництва об`єкту.
Доводи скаржника про те, що ОК «НК-Жаботинського» у зв`язку із розірванням договору співпраці не набуло майнові права для відчуження їх пайовикам суперечать положенням статті 653 ЦК України та фактичним обставинам справи.
Так, надаючи оцінку цим доводам скаржника та вважаючи їх необґрунтованими, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що на підставі укладеного із ОСОБА_1 договору про сплату пайових внесків ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» розпорядилось майновими правами на спірний об`єкт нерухомості, а тому з огляду на положення частини четвертої статті 653 ЦК України ТОВ «Олімпекс Транс» після розірвання договору про співпрацю із ОК «НК-Жаботинського» позбавлене права вимагати повернення виконаного останнім за зобов`язанням до моменту розірвання договору.
Посилання скаржника на наявність відкритої процедури банкрутства ОК «НК-Жаботинського» не впливають на вирішення спору у даній справі, оскільки вибір способу захисту порушеного права належить позивачу.
Скаржник загалом посилається на порушення вимог цивільного процесуального закону в частині невідповідності висновків суду обставинам справи, поряд з цим зміст скарги полягає в незгоді з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів і, відповідно, встановленими судом фактичними обставинами.
При цьому апеляційний суд повністю погоджується з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, та звертає увагу, що висновки суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні відповідають викладеним Верховним Судом у постанові, ухваленій за наслідком касаційної скарги по справі №947/25617/19 від 21.06.2022 року з аналогічних правовідносин, аналогічного спору, який виник між ТОВ «Олімпекс Транс» та іншим пайовиком в цьому ж спірному об`єкті будівництва 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, за адресою: АДРЕСА_5 .
Посилання скаржника на те, що факт передання ОК «НК-Жаботинського» першої секції 27-поверхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 готовністю приблизно 90%» не підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд відхиляє, з огляду на те, що такі обставин було викладено судом першої інстанції як преюдиційні, встановленні у рішенні Київського районного суду міста Одеси від 24.09.2020 року, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 21 червня 2022 року, у наведеній вище цивільній справі.
Так, ч.ч. 4,5 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.
Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у постанові від 19.12.2019 року по справі №520/11429/17.
У п. 47 постанови Верховного Суду №761/29966/16-ц від 18.12.2019 року зазначено, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.
Правильним є висновок суду першої інстанції й щодо визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з огляду на те, що судові рішення, зазначені як підстава для проведення державної реєстрації (постанова Одеського апеляційного Господарського суду у справі № 916/3315/16 від 02 листопада 2017 року, постанова Північного апеляційного Господарського суду у справі № 911/1175/18 від 12 березня 2019 року, рішення Господарського суду Одеської області у справі № 916/3315/16 від 01 серпня 2017 року, ухвала Господарського суду Київської області у справі № 911/1175/18 від 08 листопада 2018 року) не встановлюють набуття відповідачем речових прав на нерухоме майно- майнові права на квартиру за адресою: , АДРЕСА_5 , загальна площа 63,58 кв. м, номер 188.
Суд правильно зазначив, що для проведення державної реєстрації нерухомого майна на підставі рішення суду, воно має набрати законної сили та стосуватись саме права власності та/або інших речових прав на нерухоме майно. Оскільки вищезазначені рішення судів не стосуються прав на майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , загальна площа 63,58 кв. м, номер 188, як на окремий об`єкт нерухомого майна, такі рішення не могли бути підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, а також для проведення державної реєстрації майнових прав на зазначений об`єкт.
Щодо зауважень скаржника про відсутність доказів підтверджуючих, що майнові права, які зареєстровані за ТОВ «Олімпекс Транс» на підставі рішення про державну реєстрацію № 46607586 від 23.04.2019 року та об`єкт нерухомості зазначений у вищевказаному договорі № 15.01.1.478 від 23.02.2016 р. це не один і той самий об`єкт, оскільки вищевказані об`єкти нерухомості розташовані на різних поверхах даного будинку, апеляційний суд зауважує, що з Додаткової угоди №2 від 30.07.2015 року та Додатку №4 до Договору №14/10-17 від 14.10.2014 року «Акт розподілу площ об`єкту» вбачається, що об`єкт будівництва, погоджений сторонами складається з квартир з визначеними номерами та площами, перелік яких наведено у такому Додатку, який включає в себе лише одну квартиру за АДРЕСА_7 , загальною площею 63,58 кв.м.
Оскаржуване судове рішення є вмотивованим та відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Істотних порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України та залишає без змін оскаржуване судове рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 368, ст. 374, ст.375, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу адвоката Згоди Олексія Олександровича, який діє від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                                 Полікарпова О.М.

Базіль Л.В.

Воронцова Л.П.