ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          20 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4363/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

          головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
          суддів:                      Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,      

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року (м. Дніпро, суддя Серьогіна О.В.) у справі № 160/4363/22 
за позовом ОСОБА_1  
до Керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області Козака Юрія Івановича, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області     
про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

03.03.2022 року представник позивача - Меламед Вадим Борисович звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним рішення №912390194295 відповідача від 02.09.2020 року, стосовно розрахунку розміру суми, що підлягає виплаті, повідомленні в листі №0400-010306-8/116044 від 01.09.2021 року, в тому числі розрахунки: розрахунок пенсій на момент виплати та розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по 01.2021 року;
- визнати протиправними дії відповідача стосовно здійснення розрахунку суми боргу, що підлягає виплаті позивачу, без обов`язкового врахування індексації/автоматичного перерахунку боргу пенсії на момент її виплати (на 01.2021 року) та здійснення розрахунку компенсації втрати частини доходів на борг щомісячної пенсії, в який відповідач протиправно не включив розрахунок компенсації на суму індексації/автоматичного перерахунку пенсії;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення ним розрахунку суми боргу щомісячної пенсії, що підлягає виплатити позивачу , з урахуванням її індексації/автоматичного перерахунку на момент виплати, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та не здійснення ним розрахунку компенсації на частину несвоєчасно виплаченої пенсії - суми індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент виплати, яка протиправно не була нарахована відповідачем;
- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок щомісячної суми пенсії, що підлягає виплаті позивачу на виконання судового рішення, з урахуванням передбаченої законом індексації/автоматичного перерахунку на суму пенсії на момент її виплати - на 01.2021 року;
- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок боргу за період з 07.10.2009 року по 31.08.2020 року, з урахування того, що пенсія за кожний місяць цього періоду повинна бути нарахована з врахуванням індексації/масових перерахунків та складати 4,125.91 гривень за кожний місяць;
- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок компенсації на несвоєчасно виплачену пенсію за період з 07.10.2009 року по 31.01.2021 року і розрахунок компенсації включити в суму боргу - суму індексації/масових перерахунків за кожний місяць;
- зобов`язати відповідача сплатити позивачу протягом 10 днів суму боргу, з урахуванням індексації і компенсації втрати частини доходів за винятком сплачених сум.
- стягнути з відповідача кошти в сумі 100000,00 грин. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його дискримінаційними протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких, відповідач здійснив розрахунки пенсії позивачу за період з 01.07.2010 до 31.01.2021 у спосіб, не передбачений у Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 адміністративний позов залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду для усунення недоліків, а саме надати до канцелярії суду:
- заяву про уточнення позовних вимог та/або визначитись із суб`єктним складом сторін у даній адміністративній справі (в примірниках відповідно до кількості учасників справи);
- належним чином завірену копію договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018;
- належним чином завірену копію паспорту позивача;
- обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.
10.05.2022 на адресу суду від представника позивача - Меламеда В.Б. надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2022.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року позов повернуто позивачу згідно ст. 169 КАС України, оскільки до позовної зави, підписаної представником позивача, на підтвердження повноважень останнього додано копії документів, які не відповідають приписам ст. 59 КАС України.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм процесуального права.
В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що подав позовну заяву через електронний кабінет системи “Електронний суд” з цифровим підписом і його повноваження підтверджуються ордером та нотаріально посвідченою довіреністю.
Велика Палата Верховного суду України у своїй постанові від 05.12.2018 року у справі № П/9901/736/18 зазначила, що ордер може бути оформлений лише на підставі вже укладеного договору та є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правову допомогу, його копії або витягу разом із ордером законодавство не вимагає.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 1 липня 2020 року у справі № 320/5420/18 усунула відмінності у практиці застосування норм права щодо підтвердження повноважень адвоката як представника в суді копією ордера.
Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Надана суду довіреність була не тільки з печаткою апостиль, а й засвідчена з використанням власного електронного цифрового підпису адвоката.
Довіреність, видана в Державі Ізраїль, засвідчена печаткою Апостиль та посвідчена нотаріусом України, є належним підтвердженням повноважень представника.
Посилання суду на п. 13 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України № 237/803/151/5 від 05.12.2003, не має братися шановним судом до уваги, адже відповідно до п. 1 цих Правил вони стосуються проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав.
Просить скасувати ухвалу суду від 11.05.2022 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Від відповідачів відзив на апеляційну скаргу позивача до апеляційного суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ухвалі від 11 травня 2022 року суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки у встановлений ухвалою від 09.03.2022 строк позивач не усунув всі недоліки позову, а саме на підтвердження повноважень представника позивача до позовної заяви не було подано документи, які відповідають вимогам ст. 59 КАС України.
Суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
В ухвалі від 11.05.2022 суд першої інстанції дійшов висновку про те, що додана до позову копія ордеру серії АА №1004766 від 27.08.2019 не відповідає вимогам ст. 59 КАС України. Такий висновок мотивовано, зокрема, тим, що ордер серії АА №1004766 від 27.08.2019 видано на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018, копію якого не долучено позивачем до позову та не надано на виконання вимог ухвали суду від 09.03.2022. Відсутність договору про надання правничої допомоги від 14.05.2018, на думку суду першої інстанції, позбавляє його можливості встановити строк дії правовідносин між позивачем та його представником та, як наслідок, повноваження Меламеда В.Б. на подання позовної заяви в інтересах позивача. Також суд посилався на висновки Верховного Суду в ухвалах від 05.01.2018 та 15.01.2018 у справах відповідно №826/7941/17, №820/2589/17, згідно яких світлокопія документу у розумінні положень КАС України не є документом, що посвідчує повноваження учасника справи.
Згідно із положеннями п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно з ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За приписами частин першої та другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).
Відтак, ордер, який видано, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 25.09.2020 року по справі № 263/18419/19 та від 20.11.2020 року по справі № 1.380.2019.002167, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження повноважень щодо представництва позивача Меламед В.Б. до позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви долучив скріплений електронним підписом ордер серії АА №1004766 від 27.08.2019, відповідно до якого позивач на підставі договору про надання правової допомоги від 14.05.2018 уповноважує адвоката Меламеда В.Б. представляти його інтереси у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. В наведеному ордері також зазначено, що права адвоката договором про надання правової допомоги не обмежуються.
Заяву про усунення недоліків позовної заяви подано представником позивача через підсистему «Електроний суд» 09.05.2022.
Отже, з огляду на вказані правові норми та встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в межах даної справи повноваження Меламеда В.Б. представляти інтереси позивача у Дніпропетровському окружному адміністративному суді підтверджується належним документом, а саме ордером на надання правової допомоги, а тому відсутні підстави вважати, що адвокат Меламед В.Б., звернувшись до суду з адміністративним позовом в інтересах позивача, не мав права подавати і підписувати адміністративний позов.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої  інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2022 року у справі № 160/4363/22 скасувати.
Справу №160/4363/22 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко