ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/874/22 Справа № 208/2633/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 вересня 2022 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Бочкаря Романа Віталійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування трансопртними засобами строком на 1 рік.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 26.05.2022 року приблизно о 10:20 год. у м. Кам`янське по пр.-ту Свободи 63 водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом марки «Mercedes Benz» з номерними знаками НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes Benz Sprinter днз НОМЕР_2 , який зупинився, при ДТП останній некеровано зіткнувся з транспортним засобом марки Mercedes Benz днз НОМЕР_3 . При ДТП всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Бочкарь Р.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по даній справі, на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанову винесено без участі ОСОБА_1 , та її не було направлено останньому.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги направлені до суду письмові пояснення.
Вказує, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості уникнути ДТП, оскільки існувала загроза життю та здоров`ю пішоходів.
Також зазначає, що усні пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відрізняються від письмових пояснень останніх.
Також вказує, що судом не взято до уваги обставини, що пом”якшують відповідальність ОСОБА_1 .
В судовому засіданні 16 вересня 2022 року захисник Бочкарь Р.В. та особа, яка притягується до адміністратинвої відповідальності ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_4 , - адвокат Скіпенко Р.Е. заперечувала проти апеляційної скарги.
В судове засідання, призначене на 06 вересня 2022 року сторони по справі не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від захисника Бочкаря Р.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в справі, відповідно до вимог ст .294 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до норм ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст. 251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №010584, в якому зафіксовано факт та обставини ДТП; схемою ДТП; фото таблицею; поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, то апеляційний суд зазначає, що вони не знайшли свого підтвердження.
Так, відповідно до ст. 18 КУпАП регламентують, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.
Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.
В свою чергу, матеріали справи не містять відомостей про існування на проїзній частині дороги пішоходів, щодо яких ОСОБА_1 був змушений звернути у бік припаркованих на дорозі транспортних засобів, в свою чергу, особисті пояснення останнього містять посилання тільки на наявність пішохідного переходу.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не дія в стані крайньої необхідності.
Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності апеляційному суду не надано,, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції — без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Бочкаря Романа Віталійовича, в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2022 року щодо  ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун