УХВАЛА

24 жовтня 2022 року 
м. Київ

cправа №  916/3156/21 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на рішення господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та
постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022
за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Одеської міської ради
до: Управління дорожнього господарства Одеської міської ради; 
товариства з обмеженою відповідальністю "ДІІР"
про визнання недійсними результатів відкритих торгів, визнання незаконним рішення уповноваженої особи, фахівця з публічних закупівель та недійсним договору про закупівлю послуг за державні кошти на суму 5 003 807,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №916/3156/21 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає: 
суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а саме статті 1, 4, 21, 22, 23, 41 Закону України "Про публічні закупівлі", статтю 48 Бюджетного кодексу України, Порядок визначення предмета закупівлі, затверджений наказом Мінекономрозвитку від 15.05.2020 №708, Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, від 14.02.2021 №54, Порядок проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою  населених пунктів, затверджений наказом Державного комітету  України з питань житлово-комунального господарства від 23.09.2003 №154, Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, та порушили норми процесуального права, а саме статтю 129 ГПК України;
відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 48 Бюджетного кодексу України, зокрема оголошення замовником процедури відкрити торги та їх проведення, до установлення бюджетних асигнувань розпорядникам бюджетних коштів та до затвердження відповідного паспорту бюджетної програми, а також порушення вимог Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 15.04.2020 №708, у частині проведення закупівлі без визначення її предмета, та частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо безпідставної зміни умов договору про закупівлю, що підпадає під пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України;
у частині стягнення з органу прокуратури судового збору оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм статті 129 ГПК України та без врахування висновку викладеного у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №908/799/17, від 23.11.2020 у справі №908/1578/19, від 23.02.2021 у справі №908/2005/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2021 році з 1 січня встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 
 2 270 грн.

Позов у справі № 916/3156/21 подано про:
- визнання незаконним рішення від 12.02.2021 №9 уповноваженої особи, фахівця з публічних закупівель Управління дорожнього господарства Одеської міської ради Веретельник О.М., яким затверджено "Нову редакцію тендерної документації на закупівлю послуг: "Поточний ремонт вулично-дорожньої мережі м. Одеси"; 
- визнання незаконним протокольного рішення від 17.03.2021 №26 уповноваженої особи, фахівця з публічних закупівель Управління дорожнього господарства Одеської міської ради Веретельник О.М. про намір укласти договір про закупівлю та про визнання переможцем за результатами аукціону товариством з обмеженою відповідальністю "ДІІР";
- визнання недійсним договору від 29.03.2021 №10 про закупівлю послуг за державні кошти, укладеного між Управлінням дорожнього господарства Одеської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "ДІІР".

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.02.2022 у справі №916/3156/21, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022, у задоволенні позову відмовлено повністю.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що заступник керівника Одеської обласної прокуратури просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги немайновий характери спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 13 620 грн. [(2270    грн.*3)    х     200%].

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22        затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.7 Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга, та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яке оскаржується.

До касаційної скарги додано платіжне доручення від 03.10.2022 №1847, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 13 620 грн., призначення платежу: "*;101;0528552;КПКВ 0901010 КЕКВ 2800 Суд.з.за. кас.ск.Од.об.пр. у сп№916/2786/20 до ТОВ "ДІІР", ВС,055(К.госп.с),22030102;;;".

Проте зазначене платіжне доручення не може бути прийняте як належний доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, оскільки в ньому зазначено інший номер справи (справа №916/2786/20).

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №914/1542/17, від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18 та ухвалах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №910/7841/19, від 27.04.2020 у справі №910/5640/18, від 26.03.2018 у справі №907/892/15, від 16.04.2018 у справі №922/3137/17, від 20.04.2018 у справі №910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18.

Таким чином, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення від 03.10.2022 №1847 на суму 13 620 грн. не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Водночас слід зауважити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду (https://supreme.court.gov.ua/supreme/) в розділі "судовий збір" зазначено приклад заповнення графи "Призначення платежу" в платіжному документі.

Таким чином, додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення від 03.10.2022 №1847 на суму 13 620 грн. не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку, а тому касаційна скарга залишається без руху для надання можливості скаржнику усунути допущений недолік оформлення касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що заступнику керівника Одеської обласної прокуратури необхідно надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме на суму 13 620 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102;
- Найменування податку, збору, платежу: "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Крім того, Суд зазначає, що повернення помилково сплаченого судового збору передбачено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системами обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787. Цей Порядок визначає процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, зокрема, податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету (пункт 2 Порядку).

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення господарського суду Одеської області від 15.02.2022 та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 у справі №916/3156/21 залишити без руху.

2. Надати заступнику керівника Одеської обласної прокуратури строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю не більше 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 або через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

3. Роз`яснити заступнику керівника Одеської обласної прокуратури, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити учасників справи, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                        В. Селіваненко