ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2022 року	Львів	Справа № 380/12419/22 пров. № А/857/14580/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання:                     Юник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Степова» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі №380/12419/22 за адміністративним позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Степова» до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції – Коморний О.І., час ухвалення  - за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, місце ухвалення – м. Львів, дата складання повного тексту – 28.09.2022),-
В С Т А Н О В И В:
ДП «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» звернулось до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувала вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У видана 07.03.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області щодо стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16624653,70 гривень.
09.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58833773 та про приєднання виконавчого провадження №58833773 до зведеного виконавчого провадження №55178949.
11.08.2022 з поточного рахунку Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» НОМЕР_1 ЛО АТ «Ощадбанк» стягнуто кошти в сумі 2413638,91 гривень згідно з платіжною вимогою №55178949/В-8/3 від 05.08.2022 для погашення боргу по виконавчому провадженні №58833773 на виконання вимоги Головного управління ДФС у Львівській області №Ю-1196-17У від 07.03.2019, однак, борг згідно з вимогою №Ю-1196-17У від 07.03.2019, сплачений, про що свідчить повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05, в якому зазначено, що вимогу №Ю-1196-17У від 07.03.2019 вважати відкликаною 28.08.2020.
17.08.2022 Державне підприємство «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» спільно із головами первинних профспілкових організацій шахти звернулися із заявою №5-4/1217 від 16.08.2022 до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романа Н.О. про термінове повернення списаних коштів, оскільки, стягнуті кошти призначались для виплати частини заробітної плати працівникам підрозділу за травень 2022 року, проте, станом на момент пред`явлення позову кошти не повернуто та відповідь на лист не надано.
22.08.2022 державним виконавцем винесено: - постанову про виведення виконавчого провадження №58833773 із зведеного виконавчого провадження №55178949; - постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій ВП №58833773; - постанову про закінчення ВП №58833773 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Позивач вважає, що державний виконавець винісши 22.08.2022 постанову про закінчення виконавчого провадження №58833773 на підставі повідомлення Головного управління ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 зобов`язаний був вирішити питання, щодо повернення коштів в сумі 2413638,91 гривень, що знаходяться на депозитному рахунку Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України та те що стягнуті кошті призначались для виплати заробітної плати працівникам ВП «Шахта «Степова» за травень 2022 року.
Вважаючи, що кошти в сумі 2413638,91 гривень набуті Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) без достатньої правової підстави та підлягають поверненню Відокремленому підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля», відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неповернення коштів в сумі 2413638,91 гривень на рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля». Просить позов задовольнити.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 року є незаконним та прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Суть доводів апелянта зводиться до того, що стягнені кошти призначались для виплати частини заробітної плати працівникам підрозділу за травень 2022року.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено матеріали ні виконавчого провадження №58833773, ні зведеного виконавчого провадження №55178949, а також не досліджено документи долученні до позовної заяви.
Позивачем надано суду копію заяви №5-4/1217 від 16.08.2022 року адресовану заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Роману Н.О., в якій просить повернути списані кошти 11.08.2022 року з поточного рахунку ВП «Шахта «Степова» ДП «Львівугілля» НОМЕР_1 ЛО AT «Ощадбанк» стягнено кошти в сумі 2413638,91грн. та наголошує, що ці кошти призначались для виплати частини заробітної плати працівникам за травень 2022 року (тобто наявність в позивача зобов`язання по виплаті заробітної плати працівникам). Однак в оскаржуваному рішенні цей доказ не досліджено, а навпаки зазначено, що таких доказів позивачем не надано.
Також позивачем долучено до матеріалів справи копію виписки по рахунку станом на 11.08.2022 року, в якій зазначено про призначення коштів, більш того що зараховано обов`язкові платежі (військовий збір, податок з доходів фізичних осіб- шахтарів, профвнески). Судом не досліджено і цю обставину, адже в рішення вказано, що позивачем не надано жодних доказів, що кошти призначались для виплати заробітної плати працівникам.
Також 19.04.2019 року листом №4/766 направлялись копії платіжних доручень про сплату ЄСВ саме по ВП №58833773 і відповідачем надавалась на цей лист відповідь.
Апелянт вказує на те, що фактично заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Роман Н.О. винісши 22.08.2022 року постанову про закінчення виконавчого провадження №58833773 на підставі повідомлення ГУ ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 № №6068/5/13-01-13-05, зобов`язаний був вирішити питання, щодо повернення коштів в сумі 2 413 638,91грн., що знаходяться на депозитному рахунку Відділу примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали, (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).
Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17).
Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося.
В рамках даної справи, вимога №Ю-1196-17У від 07.03.2019року видана ГУ ДФС у Львівській області вважається відкликаною з 28.08.2020року, а тому отримані Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на підставі вказаної вимоги, кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані відпала.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники позивача апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Представник третьої особи ГУ ДПС у Львівській області проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені про дату судового засідання на офіційну електронну адресу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебувала вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У видана 07.03.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16624653,70 гривень.
09.04.2019 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 07.03.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області та про приєднання виконавчого провадження №58833773 до зведеного виконавчого провадження №55178949.
Згідно облікової картки на зведене виконавче провадження №55178949 про стягнення грошових коштів з Державного підприємства «Львіввугілля» ВП «Шахта «Степова» в Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) перебуває 20 виконавчих проваджень.
05.08.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) сформована платіжна вимога № 55178949/В-8/3, відповідно до якої з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягується борг в розмірі 2413638,91 гривень для погашення заборгованості згідно вимоги №Ю-1196-17У від 07.03.2019 виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області, яка супровідним листом від 08.08.2022 №03.1-35/В-8/55178949/26595 направлена на адресу АТ «Ощадбанк» (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001).
11.08.2022 з рахунку Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягнуто борг в розмірі 2413638,91 гривень для погашення заборгованості згідно вимоги №Ю-1196-17У від 07.03.2019 виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області, про що свідчить платіжна вимога №55178949 (#1037027243814) від 11.08.2022.
15.08.2022 Головним управлінням ДПС у Львівській області складено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) №6068/5/13-01-13-05 та направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), яким повідомлено про сплату боргу Відокремленим підрозділом «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 16624653,70 гривень та зазначено, що вимога від 07.03.2019 №Ю-1196-17У вважається відкликаною 28.08.2020 року.
Відокремлений підрозділ «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» звернувся до заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з заявою від 16.08.2022 №5-4/1217 в якій просив терміново повернути кошти в сумі 2413638,91 гривень на поточний рахунок НОМЕР_2 АТ «Ощадбанк» для здійснення виплати заробітної плати працівникам шахти. Заява отримана 17.08.2022, про що свідчить штамп з вхідним №10575.
22.08.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романом Н.О. винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої, виведено виконавче провадження №58833773 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 07.03.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16624653,70 гривень із зведеного виконавчого провадження №55178949 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.
22.08.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романом Н.О. керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58833773 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.
Листом від 26.08.2022 №10575/03.1-18/30454 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) повідомив, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №55178949 до складу якого входять 20 виконавчих проваджень. Відповідно до ст. 45-47 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розподіл стягнутих грошових сум, тому, правові підстави для задоволення заяви щодо повернення грошових коштів, списаних з рахунку боржника відсутні.
Розрахунком розподілу стягнутих з боржника сум, кошти, що надійшли на депозитний рахунок Відділу примусового виконання рішень від Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» 11.08.2022 в сумі 2413638,91 гривень у відповідності до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподілено наступним чином:
1) розпорядженням №58062355 від 30.08.2022 перераховано суми: в розмірі 77999,58 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 06.11.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області;  в розмірі 15222,04 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору;  в розмірі 362,90 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
2) розпорядженням №63467494 від 30.08.2022 перераховано суми: в розмірі 603912,46 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.10.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області;  в розмірі 60391,25 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору; в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
3) розпорядженням №69159964 від 30.08.2022 перераховано суми: в розмірі 958704,19 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.12.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області; в розмірі 95870,42 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору; в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
4) розпорядженням №69160001 від 30.08.2022 перераховано суми: в розмірі 545774,11 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.12.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області; в розмірі 54577,41 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору; в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
Вважаючи протиправною бездіяльність щодо неповернення коштів в сумі 2413638,91 гривень на рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля», позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції в задоволені позову відмовив з тих підстав, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не вчинялася протиправна бездіяльність та відсутні правові підстави для повернення коштів. 
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (надалі-Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII).
Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Водночас, відповідно до частини третьої наведеної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закон №1404-VIII).
Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону №1404-VIII, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 цього ж Закону).
Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону №1404-VIII, платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.
Згідно ч. 2 ст. 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Як встановлено судом, 05.08.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) сформована платіжна вимога № 55178949/В-8/3, відповідно до якої з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягується борг в розмірі 2413638,91 гривень для погашення заборгованості згідно вимоги №Ю-1196-17У від 07.03.2019 виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області, яка супровідним листом від 08.08.2022 №03.1-35/В-8/55178949/26595 направлена на адресу АТ «Ощадбанк» (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001).
11.08.2022 з рахунку Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» стягнуто борг в розмірі 2413638,91 гривень для погашення заборгованості згідно вимоги №Ю-1196-17У від 07.03.2019 виданої Головним управлінням ДФС у Львівській області, про що свідчить платіжна вимога №55178949 (#1037027243814) від 11.08.2022.
15.08.2022 Головним управлінням ДПС у Львівській області складено повідомлення про сплату боргу (недоїмки) №6068/5/13-01-13-05 та направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), яким повідомлено про сплату боргу Відокремленим підрозділом «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 16624653,70 гривень та зазначено, що вимога від 07.03.2019 №Ю-1196-17У вважається відкликаною 28.08.2020 року.
22.08.2022 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романом Н.О. винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, відповідно до якої, виведено виконавче провадження №58833773 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 07.03.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області про стягнення з Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 16624653,70 гривень із зведеного виконавчого провадження №55178949 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі та керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58833773 у зв`язку з надходженням повідомлення від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 про сплату боргу (недоїмки) в повному обсязі.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону №1404-VIII у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Таким чином, з урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що державним виконавцем вчинялись дії в рамках Закону №1404-VIII та після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №58833773 у державного виконавця невиникло підстав для повернення стягнутих коштів у розмірі 2413638,91 гривень.  
Статтею 45 Закону №1404-VIII встановлено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.
Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення (ч. 2 ст. 45 Закону №1404-VIII).
Частиною 1 ст. 46 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.
Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів (ч. 2 ст. 46 Закону №1404-VIII).
Грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця (ч. 1 ст. 47 Закону №1404-VIII).
Частиною 3 ст. 47 Закону №1404-VIII встановлено, що стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.
Грошові суми, стягнуті до Державного бюджету України або місцевих бюджетів, перераховуються в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (ч. 4 ст. 47 Закону №1404-VIII).
Відповідно до ч.5 ст. 47 Закону №1404-VIII, не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 51 цього Закону).
Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні).
Згідно ч.6 ст.47 Закону №1404-VIII, стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).
Судом встановлено, що заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) кошти, що надійшли на депозитний рахунок Відділу примусового виконання рішень від Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» в сумі 2413638,91 гривень розподілено наступним чином:
1) розпорядженням №58062355 від 30.08.2022 перераховано суми:
- в розмірі 77999,58 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 06.11.2018 Головним управлінням ДФС у Львівській області;
- в розмірі 15222,04 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору;
- в розмірі 362,90 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
2) розпорядженням №63467494 від 30.08.2022 перераховано суми:
- в розмірі 603912,46 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.10.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області;
- в розмірі 60391,25 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору;
- в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
3) розпорядженням №69159964 від 30.08.2022 перераховано суми:
- в розмірі 958704,19 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.12.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області;
- в розмірі 95870,42 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору;
- в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
4) розпорядженням №69160001 від 30.08.2022 перераховано суми:
- в розмірі 545774,11 гривень в рахунок погашення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1196-17У виданої 09.12.2021 Головним управлінням ДПС у Львівській області;
- в розмірі 54577,41 гривень в рахунок стягнення виконавчого збору;
- в розмірі 274,85 гривень в рахунок стягнення витрат виконавчого провадження.
Отже,  суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те,  що державним виконавцем здійснювалися дії в рамках Закону України «Про виконавче провадження», а саме дії направлені на примусове виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) виданих Головним управлінням ДФС/ДПС у Львівській області, оскільки, надходження повідомлення про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2022 №6068/5/13-01-13-05 ніяким чином не змінює факт перебування на виконанні зведеного виконавчого провадження №55178949 в якому об`єднанні виконавчі провадження щодо примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) та свідчить лише про сплату та погашення боргу (недоїмки) визначену вимогою №Ю-1196-17У видану 07.03.2019.
Щодо доводів апелянта про те що кошти, що призначалися для виплати заробітної плати не підлягають арешту, то апеляційний суд зазначає наступне.
Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону №1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону №1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Отже, випадку вимога Головного управління ДФС/ДПС у Львівській області, як виконавчий документ - є обов`язковою до виконання. 
У разі невиконання боржником виконавчого документу добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону №1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Здійснюючи виконання вимогу Головного управління ДФС/ДПС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки), виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. 
Разом з тим банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII.
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII).
Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.
Рахунок Відокремленого підрозділу «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля», на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.
Крім цього, АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону №1404-VIII покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, платіжну вимогу №55178949/В-8/3 від 05.08.2022 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №905/361/19 від 19.05.2020.
Також суд першої інстанції вірно вказав, що саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII.
Що стосується доводів апелянта про те, що борг було сплачено ще у серпні 2020 року, то апеляційний суд зазначає, що ні боржник, ні стягувач не повідомили державного виконавця про повне чи часткове виконання рішення, що суперечить вимогам ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».
Також апеляційний суд зазначає, що усі дії позивача, а саме листування з приводу повернення коштів, відбувались уже після виконання державним виконавцем рішення про стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та у державного виконавця були відсутні підстави для повернення стягнутих коштів у розмірі 2413638,91 гривень, оскільки останнім здійснювалися дії направлені на примусове виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) виданих Головним управлінням ДФС/ДПС у Львівській області у зведеному виконавчому провадженні №55178949, в якому об`єднанні виконавчі провадження щодо примусового виконання вимог про сплату боргу (недоїмки) та свідчить лише про сплату та погашення боргу (недоїмки) визначену вимогою №Ю-1196-17У видану 07.03.2019.  
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши оскаржені позивачем дії та рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що такі відповідають критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати, що такі дії чи бездіяльність є протиправними, а натомість вказують на те, що такі прийняті відповідачем обґрунтовано,  з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України, тому підстав для визнання їх протиправними не вбачається.
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин  справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішень, та неупереджено.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та  зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Разом з тим апеляційний суд зазначає наступне. 
Параграфом другим Глави 11 Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ КАС України визначено розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ.
До термінових справи належать справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, особливості провадження яких  визначено статтею 287 КАС України.
Статтею 258 КАС України встановлено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ. Так, відповідно до частини першої вказаної статті,  у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. ( ч.2, 3 ст. 268 КАС України).
Отже, нормами КАС України, визначено розгляд даної категорії справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, що відповідно унеможливлює її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції  та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.
Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду з підстав визначених п. 7 ч. 3 ст. 317 КАС України.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта» «Степова» - задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2022 року у справі №380/12419/22 – скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	С. М. Кузьмич 	
У зв`язку із перебуванням судді Кузьмича С.М. в період з 15.12.2022 по 16.12.2022 включно у щорічній відпустці, повний текст постанови складено 19.12.2022.