ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/2123/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:
                                        судді - доповідача  Чумака С.Ю.,
                                                  суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2021 року в адміністративній справі № 340/2123/21 (суддя І інстанції –  Пасічник Ю.П.)
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-2000» про застосування заходів реагування,
                                                    ВСТАНОВИВ:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив застосувати заходи реагування   до відповідача у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель за адресою: Київська область, Миронівський р-н., м. Миронівка, вул. Благовіщенська, 56, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 22 березня 2021 року № 55.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування скарги зазначив, що за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки будівель за адресою: Київська область, Миронівський р-н., м. Миронівка, вул. Благовіщенська, 56, виявлені 15 порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 31 травня 2021 року під час позапланової перевірки встановлено, що 12 порушень усунуто, проте 3 порушення залишились неусунутими, що є підставою для застосування заходів реагування шляхом зупинення експлуатації зазначеного вище об`єкта. 

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

ТОВ «Партнер-2000» (код ЄДРПОУ 21070140) є суб`єктом господарської діяльності з основним видом – роздрібна торгівля пальним. 
Посадовими особами позивача на підставі наказу від 16 березня 2021 року № 326 та посвідчення від тієї ж дати № 1821 проведено перевірку на об`єкті за адресою: Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Благовіщенська, 56, за результатами чого складено акт від 22 березня 2021 року № 55 проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, примірник якого одержано помічником керівника відповідача (а.с. 11-22, 43).
Відповідно до розділу «Опис виявлених порушень вимог законодавства» акту від 22 березня 2021 року № 55 виявлено п`ятнадцять порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
31 травня 2021 року під час розгляду справи судом першої інстанції проведено повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю), про що складено акт № 156, яким встановлено, що з п`ятнадцяти порушень зафіксованих раніше залишилось неусунутими три порушення: 
1) не оброблені несучі металеві конструкції будівлі АЗС вогнезахисним розчином; 
2) будівлю АЗС та паливо-роздавальні колонки не обладнано системою блискавкозахисту від прямого попадання блискавки та її вторинних проявів згідно вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»; 
3) двірні прорізи операторської та складського приміщення не заповнено протипожежними дверима 2-го типу, що мають сертифікат відповідності протипожежного призначення згідно вимог ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги.».
Підставою для звернення до суду з цим позовом стало виявлення порушень, зазначених в акті від 22 березня 2021 року № 55.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи три порушення, які залишались неусунутими після позапланової перевірки, вже усунуті або не доведені позивачем.
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на те, що в апеляційній скарзі позивачем зазначені доводи лише щодо трьох з п`ятнадцяти виявлених під час перевірки порушень, наявність яких була підставою для подання позову, апеляційному перегляду підлягає законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині цих порушень.
Відповідно до статті 1 Кодексу цивільного захисту України (далі – КЦЗУ) останній регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.
Статтею 64 КЦЗУ передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно з ст. 66 КЦЗУ центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно з пунктами 11, 12 статті 67 КЦЗУ до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:
11) складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;
12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 КЦЗУ у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Отже, законодавством у сфері техногенної та пожежної безпеки позивачу надано право на звернення до адміністративного суду з позовом про повне або часткове зупинення експлуатації певної будівлі.
Відповідно до статті 70 КЦЗУ підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зокрема є:
- недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; (пп. 1)
- нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; (пп. 4)
- неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання. (пп. 10)
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, під час якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення.
Отже, наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей повинні існувати не тільки на час перевірки, але і на момент ухвалення рішення судом.
Такі висновки апеляційним судом здійснені з урахуванням застосування зазначених вище норм матеріального права Верховним Судом у постановах від 28 травня 2019 року у справі № 819/1850/17 та від 19 березня 2020 року у справі № 140/2323/19.
Тобто, усунення відповідачем виявлених під час перевірки порушень до прийняття рішення судом свідчить про відсутність підстав для застосування заходів реагування.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції стосовно трьох порушень, на наявності яких наполягає позивач зазначив:
1. щодо необроблення несучих металевих конструкцій будівлі АЗС вогнезахисним розчином – з урахуванням фотознімку будівлі АЗС (а.с. 88, 91-94) як на час проведення перевірки позивачем, так і на час розгляду справи, неможливо з упевненістю стверджувати про існування вказаного порушення оскільки, всі металеві конструкції будівлі АЗС оздоблені композитним матеріалом, що виключає можливість візуального доступу до металевих конструкцій для висновку про відсутність оброблення вогнезахисним розчином;
2. щодо не обладнання будівлі АЗС та паливо-роздавальної колонки системою блискавкозахисту від прямого попадання блискавки та її вторинних проявів – з долучених до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що ЗАТ «Кіровоградський інститут «Місьбудпроект» розроблено технічні паспорти блискавкозахисних пристроїв на АЗС  по вул. Благовіщенська, м. Миронівка, Київська область, роботи по виготовленню, монтажу та улаштуванню яких виконано ФОП ОСОБА_1 , що діє на підставі ліцензії Держпожежбезпеки АВ № 548320 (а.с. 81-94);
3. щодо незаповнення дверних прорізів операторської та складського приміщення протипожежними дверима 2-го типу. 
Відповідно до п. 22 розділу ІІ Правил пожежної безпеки, затверджених Наказом МВС України від 30.12.2014  № 1417, під час експлуатації об`єктів забороняється знижувати рівень пожежної безпеки, встановлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта.
Згідно з ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги», затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.10.2016 № 287, визначено місця де повинні встановлюватись протипожежні двері: виходи до ліфтових холів, машинні відділення ліфтів багатоповерхових будівель; приміщення насосних станцій, теплових пунктів; евакуаційні виходи, сходи; входи в підстанції, електрощитові; цехи, майстерні, гаражі, хімічні лабораторії та виробництва; доступи до комунікаційних і вентиляційних шахт; тамбури, шлюзові камери; сміттєпроводи, сходові прольоти, атріуми; склади з паливно-мастильними матеріалами та вибухонебезпечними речовинами; цоколи й підвали будинків; тунелі для кабелів; входи/виходи до технічних поверхів, даху, горища; всі приміщення, що відносяться до А і Б категорій.
До категорій А та Б відносяться приміщення:
(А) (вибухопожежонебезпечна) – приміщення, в яких застосовуються горючі гази, легкозаймисті рідини з температурою спалаху не більше 28°С в такій кількості, що можуть утворюватися вибухонебезпечні парогазоповітряні суміші, при спалахуванні яких розрахунковий надлишковий тиск вибуху в приміщенні перевищує 5 кПа, а також приміщення, в яких використовуються речовини та матеріали, здатні вибухати та горіти при взаємодії з водою, киснем повітря або одне з одним в такій кількості, що розрахунковий надлишковий тиск вибуху в приміщенні перевищує 5кПа;
(Б) (вибухопожежонебезпечна) – приміщення, в яких застосовуються вибухонебезпечний пил і волокна, легкозаймисті рідини з температурою спалаху більше 28°С та горючі рідини при таких температурних умовах і в такій кількості, що можуть утворюватися вибухонебезпечні пилоповітряні або пароповітряні суміші, при спалахуванні котрих розвивається розрахунковий надлишковий тиск вибуху в приміщенні, що перевищує 5 кПа.
З огляду на визнання вказаних понять суд першої інстанції здійснив висновок, що приміщення операторської та складського приміщення, не підпадають під визначення приміщень в яких мають бути встановлені протипожежні двері 2-го типу, а тому вимоги позивача викладені в акті перевірки є безпідставними.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем в апеляційній скарзі не зазначено жодних доводів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції.
Натомість апелянтом в обґрунтування скарги лише скопійовано частину таблиці з актів перевірки та позову з  описом виявлених порушень, які жодним чином не спростовують висновки суду.
Крім того, позивачем в апеляційній скарзі взагалі не зазначено жодної підстави з визначених у частині 1 статті 317 КАС України для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, розглянувши справу в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що на час розгляду справи судом першої інстанції позивачем не доведено наявність зазначених в акті від 22 березня 2021 року № 55 порушень, а також, що вони створюють загрозу життю і здоров`ю людей, а тому судом першої інстанції прийнято правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.

Оскільки справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження, постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2021 року в адміністративній справі № 340/2123/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя - доповідач                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                            І.В. Юрко