Справа № 441/1333/20                                Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І. 
Провадження № 22-ц/811/3619/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/811/4138/21    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри
                при секретарі: Х.Б. Колич
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами  ОСОБА_1   та представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року та на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

                                               в с т а н о в и в: 

       У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 65632 грн. 43 коп. та 20000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також судові витрати у справі - судовий збір за подання позовної заяви та витрати за надання правничої допомоги, всього поросив стягнути з відповідача 85632 грн.43 коп.
       В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 15.02.2020 з вини водія ОСОБА_2 мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний йому автомобіль отримав технічні ушкодження. Матеріальний збиток, завданий ушкодженням автомобіля становить 237 762 грн. 76 коп. Ринкова вартість КТЗ складає 168 264 грн.10 коп.
       На підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів він отримав страхове відшкодування в розмірі 99000 грн.
       Решту суми, у розмірі 65632 грн. 43 коп., не відшкодована страховиком. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 грн. Так, в момент зіткнення із автомобілем відповідача, він зазнав сильних душевних страждань, які потім спричинили стрес та сильні емоційні страждання, а також витрати, пов`язані з відновленням психічного стану через фактичну втрату транспортного засобу, витрачанням особистого часу на страхові компанії, вимушені поїздки громадським транспортом в умовах карантину.
         Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000 грн. 00 коп. та 840 грн. 80 коп. судового збору, 1500 грн. за надання професійної правничої допомоги, а всього разом – 22340 грн. 80 коп.(двадцять дві тисячі триста сорок грн. 80 коп.).
       В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави – 840 грн. 80 коп. судового збору.
       Додатковим рішення суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн (вісім тисяч грн.).
               Рішення  та додаткове рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Зазначає, що згідно з протоколом огляду транспортного засобу, складеним 24.02.2020 року ПАТ НАСК «Оранта», та розрахунком страхового страхування було встановлено, що дійсна вартість його автомобіля станом на час ДТП була 168 264,10 грн.; вартість металобрухту, в який перетворився автомобіль після ДТП, становила 6 131,67 грн. Страховою компанією йому було відшкодовано 99 000 грн., без суми франшизи розміром 1 000 грн. Витрати на транспортування «евакуатор» становили 1500 грн. Вказує, що не хотів віддавати автомобіль в ремонт, тому продав металобрухт, у який перетворився автомобіль після ДТП, ОСОБА_4 за суму 6000 грн.
       Таким чином, розмір заподіяної йому шкоди становить: 168 264,10 грн. (дійсна вартість транспортного засобу) – 6 131,67 грн. (вартість металобрухту) – 99 000 грн. (вартість страхового відшкодування) + 1000 (сума франшизи) + 1 500 грн. (витрати на «евакуатор») = 65632,43 грн. і відповідач зобов`язаний відшкодувати йому різницю між фактичним розміром заподіяної йому шкоди та страховим відшкодуванням.
       Вказує, що відповідачем не представлено доказу про те , що розмір заподіяної шкоди становив іншу суму.
       Крім того, судом неправильно зроблено висновок щодо вартості автомобіля, зазначеної у договорі купівлі-продажу від 27.01.2021 року 133998 грн., адже це вартість автомобіля після проведеного покупцем ОСОБА_5 ремонту автомобіля за його ж кошти.
       Просить рішення суду, в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, скасувати та постановити нове, яким позов задоволити повністю.
       Щодо оскарження додаткового рішення суду, то скаржник вказує, що у договорі про надання правової допомоги між відповідачем та його адвокатом, відсутня інформація про порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), відсутня інформація про розмір гонорару адвоката за участь у справі. Також, у даному договорі не міститься розрахунку робіт, які були надані адвокатом відповідача у даній справі. Вважає вартість години роботи адвоката необґрунтовано завищеною. Заявлений адвокатом Дубініним Р.В. розмір витрат на оплату послуг адвоката вважає неспівмірним із складністю справи та обсягом виконаних робіт.
       Просить додаткове рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
       Рішення та додаткове рішення також оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .
       Зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Суд застосував норму права, а саме п.22.3 ч.2 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якої взагалі не існує. Також вважає, що суд застосувавши п.4 ч.2 ст.23 ЦК України вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не зазначав факту приниження його честі та гідності.
       Зазначає, що суд безпідставно задоволив позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., оскільки спричинення такої позивачу не підтверджено належними доказами.
       Крім того скаржник вважає, що суд першої інстанції порушив порядок розподілу судових витрат.
       Просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та розподілу судових витрат скасувати та постановити нове рішення, яким у цій частині позовних вимог відмовити.
       Не погоджуючись з додатковим рішення суду, представник ОСОБА_3  зазначив, що ціна позову складає 85632, 43 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 20 000 грн, відповідно є підстави для змінит розміру витрат на правничу допомогу адвоката, а саме - з позивача в користь відповідача слід стягнути 18956,70 грн, решту суми витрат покласти на відповідача. Крім того, суд першої інстанції без обгрунтування свого висновку визначив суму компенсації витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000 грн.
       Просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким заяву задовольнити, вирішити питання витрат на правничу допомогу з врахуванням доводів апеляційної скарги.
       У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 скаргу, подану ОСОБА_1 підтримав, проти скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечив.
       Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , подану ним скаргу в інтересах ОСОБА_2 підтримав, проти скарги ОСОБА_1 заперечив.
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги представника  ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення та додаткове рішення суду не підлягають до задоволення, а апеляційні скарги  ОСОБА_1 на рішення  та додаткове рішення суду слід задоволити, виходячи з наступного.        
       Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Встановлено, що 15.02.2020 о 19 год. 30 хв. у с. Бартатів, на 18 км+150 м автодороги М-11 Львів-Шегині Городоцького району Львівської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Фольксваген Гольф» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом «Фольксваген Пассат Б5» д. р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
       Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 23.03.2020 у справі про адміністративне правопорушення №441/445/20, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнаний винним в ДТП і на нього накладено адміністративне стягнення.
       Таким чином, згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України обставини дорожньо-транспортної пригод, щодо винуватості ОСОБА_2 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду у справі про адміністративне правопорушення.
       Внаслідок ДТП, належному позивачу автомобілю «Фольксваген Пассат Б5» д. р.н. НОМЕР_3 спричинено механічні ушкодження.
       На підтвердження заявлених вимог позивач надав Протокол (акт) огляду транспортного засобу складений 24.02.2020 представником ПАТ НАСК «Оранта» Добрянським І.О. та розрахунок збитку, проведеного СК «Оранта» згідно якого дійсна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген Пассат Б5» д.н.з. НОМЕР_3 з урахуванням зносу, становить 95 366 грн.73 коп., ринкова вартість КТЗ на момент ДТП становить 168 264 грн.10 коп.,вартість залишків внаслідок повного конструктивного знищення ЗНТ становить 6131 грн.67 коп.
       На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольксваген Гольф» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ НАСК «Оранта», страховий поліс 9601884.
       17.04.2020 ПАТ НАСК «Оранта» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 99000 грн (а.с.12).
       Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, районний суд виходив з того, що після ДТП, яка мала місце 15.02.2020 року, ОСОБА_1 27.01.2021 року продав автомобіль ОСОБА_5 з пошкодженнями, отриманими при ДТП, самостійно автомобіль не ремонтував. У договорі купівлі - продажу автомобіля сторони визначили вартість автомобіля в сумі 133998 грн, що на думку районного суду є ринковою вартістю автомобіля. Свідок ОСОБА_5 суду показав, що дійсно придбав автомобіль у ОСОБА_1 як металобрухт за 6000 грн., відремонтував його і при офіційній реєстрації договору купівлі-продажу ціна транспортного засобу «Фольксваген Пассат Б5» д.н.з. НОМЕР_3 , який він придбав у ОСОБА_1 склала 133998 грн. Для ремонту сам придбавав запчастини які були необхідні для відновлення автомобіля після ДТП. 
       Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.
       Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
       Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитківу результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
       Під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
       Відповідно до п. 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
       Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано п. 30.2. ст.30 Закону, відповідно до якого, якщо транспортний вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.
       Матеріалами справи встановлено, що згідно дослідження № ВС 1382 НО -2, проведеного на замовлення ПАТ НАСК «Оранта» 05.03.2020 року, ринкова вартість автомобіля «Фольксваген Пассат Б5» д.н.з. НОМЕР_3 після ДТП становить 168264 грн.10 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля - 237 762 грн.76 коп., вартість металобрухту - 6131 грн.67 коп.(а.с.13). Позивачем понесено також витрати на евакуатор в розмірі 1500 грн.
       Доказів на спростування матеріального збитку, завданого позивачу та ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, в іншому розмірі, ніж зазначено в дослідженні № НОМЕР_3 -2 відповідач суду не надав.
       Відтак, враховуючи, що внаслідок ДТП автомобіль позивача є фізично знищеним, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 65632 грн 43 коп, що становить різницю між ринковою вартістю автомобіля до та після ДТП. Крім того в користь позивача підлягають стягненню витрати позивача, пов`язані із витратами на евакуатор , що становить 1500 грн. та 1000 грн. франшизи (168264 грн.10 коп. - 6131 грн.67 коп. вартість брухту + 1000 грн франшиза, + 1500 грн витрати на евакуатор).
       Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком районного суду, що внаслідок пошкодження належного позивачу майна, такому завдано моральну шкоду. Однак, вважає визначений судом розмір моральної шкоди в розмірі 20000 грн дещо завищеним, та враховуючи надані позивачем докази на обґрунтування моральної шкоди, приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн, що буде достатньою та справедливою сатисфакцією порушеного права позивача, відтак в цій частині оскаржуване рішення суду слід змінити.
       Крім того, враховуючи доводи апеляційних скарг сторін на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року, керуючись ст.141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року слід змінити.
       Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3 504 грн витрат на професійну правничу допомогу, що є пропорційним до задоволених позовних вимог, відповідає принципу розумності та справедливості, складності справи та затраченому адвокатом часу. Колегія суддів також враховує заперечення позивача на зазначений відповідачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 24733 грн, оскільки таких розмір збільшено угодою між адвокатом та відповідачем після завершення розгляду справи, в той час як у попередньому розрахунку суми витрат на правову допомогу, який відповідач очікував понести у зв`язку з розглядом справи, така була зазначена в розмірі 15000 грн.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:  

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року задоволити частково.
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – ОСОБА_3 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року залишити без задоволення.
       Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою позов  ОСОБА_1 задоволити частково.
       Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 65 632 грн 43 коп. матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди.
       В решті позовних вимог відмовити.
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року задоволити частково.
       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року залишити без задоволення.
       Додаткове рішення Городоцького районного суду Львівської області від 18 жовтня 2021 року змінити.
       Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 3 504 грн витрат на професійну правничу допомогу.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий:         Н.П. Крайник 

Судді:                Я.А. Левик

                                                                               М.М. Шандра