Ухвала
 
28 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 733/1295/19
 
провадження № 61-8168ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 липня 2022 року, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 липня 2022 року.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено, а касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує його сплату; уточнити прохальну частину касаційної скарги, яка має бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України; уточнити касаційну скаргу, якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та направити на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
26 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А., обґрунтована тим, що, на думку заявника, в діях судді є ознаки упередженості та суддя побічно заінтересований у результаті розгляду справи. Зазначає, що залишаючи касаційну скаргу без руху з підстав несплати судового збору за подання касаційної скарги, суддя-доповідач, на його думку, порушив норми Конституції України та ЦПК України.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2022 року Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Р. А. визнано необґрунтованою.
 
На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Верховного Суду Сакарі Н. Ю.
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
 
Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).
 
Зі змісту поданої заяви вбачається, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Верховного Суду Лідовця Р. А. зводяться до незгоди з ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2022 року, що в силу положеньчастини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу.
 
Вирішуючи питання про відвід судді, суд не здійснює оцінку ухвалених суддею судових рішень.
 
Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки заявником не надано доказів існування об`єктивних обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Верховного Суду Лідовця Р. А. 
 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про відвід судді Лідовця Руслана Анатолійовича від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду від 04 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 20 липня 2022 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара