УХВАЛА

20 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №500/778/21
адміністративне провадження № К/990/27102/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Яковенка М.М.,  Гімона М.М., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (далі - ГУ ДПС), на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування вимоги про сплату боргу,
УСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила суд визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС № Ф-11849-12 У від 13.11.2020 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - ЄСВ)  у розмірі 4066,80 грн.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.06.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022, адміністративний позов задоволено.
Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позов, встановили, що позивачка у період, за який нарахована заборгованість з ЄСВ (з травня 2020 року по січень 2021 року), як фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, працювала в ТОВ «Константа Юргруп» на посаді юрисконсульта, яке і сплачувало за неї цей внесок, а тому не була зобов`язана сплачувати ЄСВ як самозайнята особа, оскільки це призведе до подвійної сплати внеску.
25.09.2022 ГУ ДПС до Верховного Суду подано касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя  статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС). 
Частиною першою статті 13 КАС  визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень адміністративну справу №500/778/21 розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Враховуючи характер правовідносин, з приводу прав і обов`язків сторін в яких виник спір, що є предметом касаційного оскарження у цій адміністративній справі, предмет доказування, обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, а також доводи, викладені в касаційній скарзі, ця адміністративна справа підпадає під критерії визначення справи незначної складності відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, пункту 6 частини шостої статті 12 КАС.
ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить доводів, що суд першої інстанції неправомірно (помилково) розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Колегією суддів, призначеною для вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС, також не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи у спрощеному позовному провадженні.
ГУ ДПС у касаційній скарзі наводить доводи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, зокрема, питання щодо необхідності зняття самозайнятих осіб з обліку в контролюючому органі у випадку перебування у трудових відносинах як найманого працівника, як умови для звільнення від сплати ЄСВ. Також відповідач зазначає, що справа має виняткове значення для контролюючого органу.
Вживання законодавцем слова «фундаментальне» несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не  обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання. 
Щодо доводів про винятковість справи для відповідача (відповідно до норми підпункту "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС), то обґрунтувань наявності таких обставин ГУ ДПС не наведено. 

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 248, 328, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Яковенко   М.М. Гімон