22.11.22
33/812/217/22
Справа № 487/2471/22
Провадження № 33/812/217/22
ПОСТАНОВА
Іменем України
22 листопада 2022 року                                                        м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Пірог Сергієм Васильовичем, на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, 
У С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №325334 від 20 травня 2022 року вбачається, що 20 травня 2022 року о 09.05 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 520 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Миколаєві, Заводський район по вул. Бузника, 8, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому закононом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Фіксація відбувалась на нагрудну бодікамеру 474703.
Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1  - адвокат Пірог С.В. – подав апеляційну скаргу, в якій просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що протокол не є належним та достовірним доказом вчинення ОСОБА_1 адімінстративного правопорушення, оскільки такі ознаки як «тремтіння пальців рук», «зіниці очей не реагують на світло», про що зазначено у протоколі, не є передбаченими законодавством ознаками наркотичного сп`яніння, тоді як в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України і МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного спяніння є: «виражене тремтіння пальців рук», «звужені чи дуже розширені зіниці очей, які не реагують на світло». Крім того зіниці очей могли не реагувати на світло з причини, наприклад, введення в очі ліків. Також апелянт зазначав, що поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги ст. 266 КУпАП, п.6 Порядку та п. 7 розділу І Інструкції. Неодноразово погрожуючи направленням автомобіля на штрафний майданчик, поліцейський переконував ОСОБА_1 в доцільності відмовитися від поїздки у медичний заклад, з чим ОСОБА_1 і погодився, підписавши протокол за нібито відмову від огляду у закладі охорони здоров`я, що не є доказом вини, як це передбачено рішенням ВС КАС у справі № 757/2757/16 від 22 липня 2019 року. Апелянт вказував, що з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається від чого саме ОСОБА_1 відмовився: від огляду на місці зупинки транспортного засобу, або ж в закладі охорони здоров`я, що позбавляє можливості встановити наявність або відсутність у його поведінці складу адміністративного правопорушення. В постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис, чим порушено норми ч. 3 ст. 283 КУпАП, перекручено зміст протоколу: зазначено «Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі відмовився», тоді як в протоколі зазначено «Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився». Також не відповідає обставинам справи висновок суду у мотивувальній частині постанови, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі, оскільки поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, ні в протоколі ні на відеозапису про це не зазначено. В поведінці ОСОБА_1 відсутня жодна із ознак адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона), передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пірог С.В. – підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9-а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №325334 від 20 травня 2022 року зазначено, що 20 травня 2022 року о 09.05 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 520 д.н.з. НОМЕР_1 в м. Миколаєві, Заводський район по вул. Бузника, 8, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому закононом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Фіксація відбувалась на нагрудну бодікамеру 474703.
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень, письмові пояснення по суті порушення ним не надавались.
Відеозйомкою, проведеною працівниками поліції на нагрудну бодікамеру 474703, підтверджується, що працівники поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , встановивши у нього ознаки наркотичного сп`яніння, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився (що зафіксовано на відео на 09год.24хв.25сек.). 
Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови  ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність присутніх в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення  ОСОБА_1  вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пунктів 2 - 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є:
запах алкоголю з порожнини рота;
порушення координації рухів;
порушення мови;
виражене тремтіння пальців рук;
різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
поведінка, що не відповідає обстановці.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими в протоколі вказані такі ознаки перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння як «тремтіння пальців рук», «зіниці очей не реагують на світло», що не відповідає вищевказаним ознакам спяніння, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки таке зазначення у протоколі виявлених ознак наркотичного сп`яніння несуттєво відрізняється від передбачених Інструкцією № 1452/735 вимог, а тому є підставою для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.
Не заслуговують на увагу і посилання апеляційної скарги на те, що працівники поліції, неодноразово погрожуючи направленням автомобіля на штрафний майданчик, переконали ОСОБА_1 в доцільності відмовитися від поїздки у медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим підписаний ОСОБА_1 протокол з огляду на рішення ВС КАС у справі № 757/2757/16 від 22 липня 2019 року не є доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Так, у справі № 757/2757/16-а Верховний Суд зазначав, що сам по собі підпис на постанові у справі про адміністративне правопорушення та сплата штрафу не означає згоду особи з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення, з огляду на те, що окрім пояснень сторін у справі були відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху.
Між тим у справі, що переглядається, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується як підписаним ОСОБА_1 без яких-небудь зауважень протоколом про адміністративне правопорушення, так і наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання апелянта щодо здійснення поліцейськими відносно ОСОБА_1 психологічного тиску з метою відмови останнього пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки вказані доводи не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. З відеозапису, проведеного працівниками поліції на нагрудну бодікамеру 474703, не вбачається, що поліцейськими чинився будь-який тиск на  ОСОБА_1 . Як пояснив  ОСОБА_1  в судовому засіданні у суді апеляційної інстанці, в подальшому він також не звертався зі скаргами чи заявами до компетентних органів щодо вчиненого на нього тиску працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення 20 травня 2022 року.
Також не можуть бути враховані посилання апеляційної скарги на те, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото та відеозапис, оскільки таке не впливає на сутність виявленого правопорушення та не є безумовною підставою для визнання незаконним ухваленого суддею рішення. До того ж як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у самому відеозаписі зазначено, що фіксування здійснювалось на нагрудну бодікамеру 474703.
При цьому апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, викладаючи в мотивувальній частині постанови зміст протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що ОСОБА_1 відмовивився від огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, тоді як у протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому закононом порядку. Разом із тим апеляційний суд вважає, що викладена у протоколі фабула правопорушення відображає всі істотні ознаки складу правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , а тому викладене не є підставою для скасування рішення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.
Твердження апелянта про те, що працівники поліції порушили вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку направлення водія на огляд на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, не запропонувавши до цього пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, є необгрунтованими.
Так, абзацами другим і четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлений обов`язок учасників дорожнього руху: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (стаття 52 цього Закону).
За змістом абзаців третього та п`ятого частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 з подальшими змінами).
Отже, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним із таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
За змістом частини шостої статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан наркотичного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами (далі - Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.
Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 3 Порядку № 1103, пункт 6 розділу І Інструкції № 1452/735).
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).
Пункт 3 розділу І Інструкції № 1452/735 визначає ознаки алкогольного, а не наркотичного сп`яніння. Ознаки останнього визначені у пункті 4 розділу І Інструкції № 1452/735. Отже, саме у випадку алкогольного сп`яніння передбаченийогляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Вказане підтверджує назва та зміст розділу ІІ Інструкції № 1452/735 "Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів", який регламентує проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Тому приписи розділу ІІ Інструкції № 1452/735 щодо огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу незастосовні до процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тільки алкогольного. На це вказує і пункт 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, відповідно до якого у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції № 1452/735, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто не проводить огляду на стан таких різновидів сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (абзац перший пункту 6 Порядку № 1103).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735).
Наведені приписи абзацу першого пункту 6 Порядку № 1103 і пункт 7 розділу І Інструкції № 1452/735 за змістом розділів І та ІІ Інструкції № 1452/735 застосовні до тих випадків, коли огляд поліцейським на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в Інструкції № 1452/735 передбачений, тобто для випадків алкогольного сп`яніння.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. (частина друга та речення перше частини третьої статті 266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята статті 266 КУпАП).
Ці приписи статті 266 КУпАП, якщо їх застосовувати без системного зв`язку з наведеними вище приписами Порядку № 1103 й Інструкції № 1452/735, а також не враховувати мету адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП і процедур, встановлених задля фіксації відповідних правопорушень, справді можуть допускати таке буквальне тлумачення, за якого огляд водія із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейський проводить у випадку кожного виду сп`яніння, а не тільки алкогольного. Проте згідно з частиною шостою статті 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Тому у кожному випадку направлення водія для такого огляду до закладу охорони здоров`я та проведення такого огляду суд має з`ясувати, чи дотриманий відповідний порядок.
Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 9 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21.
З огляду на викладене аналіз підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють процедуру проведення огляду, дає підстави дійти висновку, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я, де такий огляд проводиться з використанням експрес-тестів для дослідження біологічних матеріалів особи, яка оглядається.
Апеляційний суд зауважує, що принцип верховенства права вимагає врахування соціального контексту, в якому застосовується правова норма, а також реальних суспільних відносин, що склалися.
Суд враховує, що станом на момент складення протоколу, що розглядається співробітники поліції забезпечені спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів лише на стан алкогольного спяніння. Поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного спяніння водії транспортних засобів, тому зробити такий огляд на місці зупинки фактично не мають можливості.
Отже, дії працівника поліції, який запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, відповідали вимогам пунктів 2, 3, 5 Порядку № 1103 та пункту 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, з урахуванням вимог частини 6 статті 266 КУпАП.
На переконання апеляційного суду надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, а тому немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Зважаючи на викладене, з урахуванням положень ст. 33 КУпАП, ОСОБА_1 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником – адвокатом Пірог Сергієм Васильовичем - залишити без задоволення.
Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 вересня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя Миколаївського
апеляційного суду В.В. Коломієць