ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/4031/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

за участю представників сторін:
Мельник-Біла Ірина Юріївна - особисто
Від  ОСОБА_1 – адвокат Новицька О.В.
Від ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» - адвокат Назаровець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги 
-  ОСОБА_1 
- Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА»
на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022, суддя суду першої інстанції Невінгловська Ю.М., м. Одеса, повний текст рішення складено 15.09.2022
по справі №916/4031/21
за позовом: ОСОБА_1 
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА»
про визнання недійсними окремих пунктів (положень) статуту, визнання протоколів загальних зборів недійсним та визнання частково недійсним протоколу правління ОСББ,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
Позивач – ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх.№4163/21 від 28.12.2021) до відповідача – ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», в якій просила суд:
- визнати недійсними окремі пункти (підпункти, положення) Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, з моменту його затвердження в новій редакції від 2015 року, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить:..»;
- визнати недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7;
- визнати недійсним з моменту прийняття рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 в частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 (пункт 1 порядку денного).
Позовні вимоги обґрунтовані тим,   що положення Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, викладені у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 такого статуту є незаконними, оскільки вказаними пунктами віднесено до повноважень правління ОСББ вирішення питань, які відповідно до законодавства є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ і, на думку суду, не можуть передаватись іншим органам. Також позивач зазначає про незаконність рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, оскільки воно не відповідає чинному на той час законодавству, а також просить скасувати рішення зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оскільки воно прийняте неуповноваженим органом та у незаконний спосіб було підвищено розмір внесків на оплату з утримання будинків та прибудинкових територій.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 позов задоволено частково; визнано недійсним з моменту прийняття рішення зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА»    від 22 грудня 2020 року, оформленого Протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 у частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 (пункт 1 порядку денного); стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн. 00 коп.; в іншій частині позову - відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними окремих положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, з моменту його затвердження, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6., оскільки до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання,   фізичним і юридичним особам, між тим Статутом ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в редакції від 10.03.2015, затвердженого рішенням загальних зборів членів ОСББ, оформлених у вигляді протоколу №4, передбачено, що зазначені повноваження виключної компетенції загальних зборів ОСББ віднесено до компетенції правління ОСББ, що не відповідає положенням ст. ст. 10, 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Типовому Статуту ОСББ, а також іншим положенням Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
Суд першої інстанції вказав на незаконність передачі правлінню ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 від 17.04.2015 повноважень щодо здійснення коригувань розміру внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів у будь-яких випадках.
В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку про сплив позовної давності та про наявність правових підстав для відмови у позові в частині щодо визнання недійсними окремих положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6. та рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7.
Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що встановлений рішенням зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом без номеру від 22.12.2020 розмір внесків на утримання будинків та прибудинкової території було затверджено у не встановлений законом порядок, не правомочним на те органом ОСББ з перевищенням своїх повноважень, що є підставою для задоволення вимог позивачки про визнання такого рішення недійсним в частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1.

Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21. 
Відповідач вказав, що судом першої інстанції не враховано те, що чинним законодавством не передбачено прямої заборони передоручати повноваження загальних зборів ОСББ щодо коригування внесків/платежів/тарифів на певні види послуг, у даному випадку це було рішення як загальних зборів, яким обумовлено в яких саме випадках правління може проводити відповідні коригування, які проводились не тільки в сторону збільшення, але і в сторону зменшення.
На думку відповідача, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не зазначає, яким же самим чином буде поновлено право Позивачки при встановленні недійсності окремих положень Статуту, протоколів загальних зборів та правління ОСББ про коригування розмірів внесків та платежів з моменту їх прийняття, які фактично увесь цей час виконувались як співвласниками так і ОСББ, та з урахуванням яких ОСББ укладало відповідні договори з надання послуг та забезпечувало надання усім співвласникам якісних житлових послуг.
Відповідач також послався на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи ОСББ про те, що скасування діючих на даний час положень Статуту та протоколів загальних зборів та правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» може призвести до порушення прав решти співвласників багатоквартирного будинку, які споживають та щомісячно сплачують весь комплекс житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечує об`єднання.
Керуючись викладеним вище, відповідач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» про визнання недійсним окремих пунктів (положень) Статуту, визнання протоколів загальних зборів недійсними та визнання частково недійсним протоколу правління ОСББ,

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21. 
Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо пропущення строків позовної давності. Апелянт стверджує, що не була ознайомлена зі Статутом ОСББ в редакції від 10.03.2015. та не мала можливості ознайомитись з відповідними положеннями, а також не знала про наявність рішення Загальних зборів ОСББ, оформленого протоколом № 7 від 17.04.2015, яким надано повноваження правлінню ОСББ здійснювати коригування внесків та платежів без скликання Загальних зборів.
Позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 в частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Короткий зміст відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
До Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21.
Позивач вказала, що аргументи, наведені ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, наведених судом першої інстанції у рішенні Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 року по справі № 916/4031/21, і є аналогічними доводам, наведеним у Відзиві на позов, та більшість доводів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», наведених в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів та до незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» по справі № 916/4031/21 залишити без задоволення.

Короткий зміст відзиву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Четвертая Жемчужина» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21.
Відповідач вказує, що ОСОБА_1 було пропущено строки позовної давності при зверненні до Господарського суду Одеської області з позовними вимогами про оскарження положень Статуту та рішення Загальних зборів ОСББ.
Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 могла самостійно ознайомитись та отримати копію Статуту та інші необхідні документи з реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
Відповідач також вказує, що позивач була обізнана про зміну розмірів внесків та платежів у період з березня 2015 року по грудень 2019 року, оскільки ОСОБА_1 щомісячно виставлялись рахунки на сплату житлово-комунальних послуг, як власниці квартири АДРЕСА_1 . Надані рахунки оплачувались Позивачкою у вказаний період.
Керуючись викладеним вище, відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі № 916/4031/21 - залишити без задоволення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4031/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді – Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/4031/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4031/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
14.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4031/21.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21; призначено справу № 916/4031/21 до розгляду на 01 грудня 2022 року о 12:00; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 - залишено без руху; встановлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі –             протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
25.10.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21; об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в одне провадження для сумісного розгляду у судовому засіданні 01 грудня 2022 року о 12:00 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 відкладено розгляд справи №916/4031/21 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 на 13 грудня 2022 року о 13.00; встановлено, що судове засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, в залі судових засідань № 7, 3-й поверх; доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання         не є обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
13.12.2022 у судовому засіданні прийняли участь ОСОБА_1 – особисто, її представник – адвокат Новицька О.В. та представник ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» - адвокат Назаровець В.В.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за потрібне розглянути справу №916/4031/21 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 у даному судовому засіданні.

Фактичні обставини, встановлені судом.
ОСОБА_1 є власником квартири, загальною площею 55.6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 27.06.2014, витягу №23595676 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та інформаційною довідкою №252337883 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Із наявної у матеріалах справи копії протоколу №1 від 06.06.2014 установчих зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» вбачається, що установчими зборами було прийнято рішення про створення в багатоквартирному будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 об`єднання співвласників багатоквартирного будинку із назвою «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», а також затверджено Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
Також в матеріалах справи міститься копія акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу ТОВ «АЛЬКОР-S» на баланс ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
16.07.2014 щодо ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було проведено державну реєстрацію створення юридичної особи за реєстраційним записом 15381020000016516, про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.
10.03.2015 рішеннями загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №4, було вирішено: обрати головою зборів ОСОБА_2 та секретарем – ОСОБА_3 , прийняти житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 на баланс та обслуговування об`єднання багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердити нову редакцію Статуту ОСББ та інше.
На підставі вказаних рішень 22.04.2015 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», зміну місцезнаходження юридичної особи за реєстраційним записом 15381050001016516. 
Згідно п.1.1 Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого Протоколом №4 від 10.03.2015 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», дане ОСББ створене власниками квартир та/або приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 на вулиці Марсельській  № 35, АДРЕСА_4 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до п. 2.1 Статуту, метою створення об єднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до пункту 11.1 цього Статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Як передбачено п.2.3 Статуту, об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема, встановлювати розміри платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.
За положеннями п. п. 4.1 – 4.3 Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори його членів правління та ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами цього статуту та чинного законодавства.
Відповідно до п. 4.5 Статуту, до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання належить: затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього, обрання членів правління об`єднання, прийняття рішень про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд, встановлення обмежень на користування об`єктами, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, прийняття рішень про взаємодію з громадськими організаціями.
Пунктом 4.6 Статуту встановлено,  що до компетенції правління об`єднання належить: 
1) підготовка кошторису, балансу та річного звіту об`єднання; 
2) здійснення контролю за своєчасною сплатою членами об`єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинним законодавством; 
3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 
4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 
5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 
6) розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; 
7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам; 
8) укладання договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням; 
9) ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; 
10) скликання та організація проведення загальних зборів членів об`єднання, або зборів представників, у тому числі які можуть бути обрані від об`єднання за рішенням загальних зборів. 
Відповідно до п. 4.10 Статуту, для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання, на загальних зборах обирається з числа його членів ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора. Порядок діяльності ревізійної комісії та її кількісний склад затверджується загальними зборами. Рішення загальних зборів членів об`єднання про затвердження річного звіту, кошторису видатків і надходжень розмірів внесків та платежів членів об`єднання приймаються з урахуванням висновків ревізійної комісії (ревізора), або аудитора.
Згідно п. 4.12 Статуту, керівництво поточною діяльністю об`єднання здійснює його правління, правління має право приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання за винятком тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.
Питання, з яких рішення приймаються загальними зборами кваліфікаційною більшістю голосів (3/4 голосів присутніх на зборах членів об`єднання), зокрема, затвердження кошторису об`єднання, балансу та річного звіту, визначення розміру внесків та платежів членів об`єднання, визначення обмежень на використання об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, та передачу їх у користування фізичним і юридичним особам. (пункт 5.5 Статуту).
Як передбачено п. 7.1 Статуту, правління об`єднання складає щорічний кошторис надходжень і витрат на наступний фінансовий рік і визначає розміри платежів кожного члена об`єднання. Кошторис об`єднання складається до 25 грудня поточного року з подальшим затвердженням на чергових загальних зборах членів об`єднання.
Пунктом 7.5 Статуту встановлено, що перелік та розміри обов`язкових платежів на обслуговування і ремонт неподільного та загального майна, а також порядок і строки їх сплати встановлюються рішеннями членів Об`єднання, прийнятими в установленому порядку на загальних зборах членів Об`єднання або шляхом письмового опитування членів Об`єднання. Розміри обов`язкових платежів (внесків, відрахувань) членів Об`єднання на утримання, обслуговування, ремонт, реконструкцію неподільного та загального майна встановлюються з урахуванням розміру площі квартир та (або) приміщень, що їм належать.
В подальшому 17.04.2015 рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 було надано правлінню ОСББ повноваження здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів у випадках збільшення/зменшення розміру ставок податків і зборів, мінімальної заробітної плати, а також інших загальнообов`язкових платежів та зобов`язань.
Як вбачається із протоколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020, по першому питанню порядку денного голова правління ОСББ ОСОБА_4 запропонував  відкоригувати розмір внесків співвласниками багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території з причини підвищення рівня мінімальної заробітної плати з 01.01.2021, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» та коригування провести відповідно до розрахунку, передбаченого Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869.
На вищезазначених зборах правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» було прийнято рішення затвердити відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» згідно розрахунку витрат з утримання будинку та прибудинкової території, додатку №1, що є невід`ємною частиною протоколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020. А також даним рішенням встановлено місячну періодичність сплати таких платежів.
Згідно розрахунку витрат з утримання будинку та прибудинкової території, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 на січень 2021 року, зокрема передбачено внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10,990 грн. за 1 кв.м. у місяць.
Додатком №1 «Про коригування внесків та утримання будинку і прибудинкової території на січень 2021 року» до  протоколу б/н зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22.12.2020 встановлено розмір таких внесків в сумі 10,99 грн.
Також до матеріалів справи позивачем подано копію нотаріально завіреної заяви свідка ОСОБА_3 , в якій остання зазначила, що не підписувала протокол №7 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17.04.2015 та/або копій такого протоколу, а також, що підпис проставлений біля її прізвища їй не належить.

Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не підлягає задоволенню, в той же час апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог  з прийняттям в цій частині нового рішення, виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Згідно із ч 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно ч.2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначаються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №462/2646/17 наведено правовий висновок, відповідно до якого правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).
Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 462/2646/17, від 26.02.2020 у справі № 473/2005/19, від 01.02.2022 №910/5179/20.
Оскільки цей спір стосується захисту прав позивача як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, діяльністю юридичної особи, тобто, цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, то колегія суддів, враховуючи вказані вище висновки Верховного Суду, погоджується з висновком суд першої інстанції, що спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Статтею 15 Цивільний кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу) та факту його порушення.
Вирішуючи даний спір, суд повинен установити наявність порушених прав позивача внаслідок неправомірних дій зі сторони ОСББ, тобто не тільки недотримання норм закону під час прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання положень статуту та рішень недійсними.          
Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 у справі №904/3368/18 зазначив, що завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. 
Про послідовність судової практики з цього приводу свідчать, правові позиції про те, що судом можуть бути визнані недійсними лише ті рішення загальних зборів, які порушують права учасника (акціонера). Проте суд не має підстав визнавати недійсними рішення, прийняті з інших питань порядку денного загальних зборів, якщо позивачем не доведено, що вони порушують його права та законні інтереси (Така правова позиція сформульована у постановах КГС ВС від 27.03.2018р. у справі №904/9431/15, від 12.04.2018р. у справі №914/1968/16, від 17.04.2018р. у справі №920/888/17, від 17.04.2018р. у справі №922/1671/16, від 16.05.2018р. у справі №916/2241/17).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.
Згідно з абзацом 2 статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання. 
Співвласники мають право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника (пункт 2 частини першої статті 6 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").
Як передбачено ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ( в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Цією ж статтею Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень), встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання,  фізичним і юридичним особам.
За приписами ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено, зокрема, статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування.
Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №141 від 27.08.2003 було затверджено Типовий статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
За положеннями п. 2.3 Типового Статуту ОСББ в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, об`єднання має право, відповідно до законодавства та Статуту, шляхом скликання загальних зборів, зокрема, встановлювати розміри платежів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів.
Відповідно до п. 4.6 Типового Статуту ОСББ в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, до виключної компетенції загальних зборів членів об`єднання належить, зокрема, питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.
З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини із наведених вище положень законодавства вбачається, що до виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема питання про використання спільного майна, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання,  фізичним і юридичним особам.
В той же час, як було вірно встановлено судом першої інстанції, Статутом ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» в редакції від 10.03.2015, затвердженого рішенням загальних зборів членів ОСББ, оформлених у вигляді протоколу №4, передбачено, що зазначені повноваження виключної компетенції загальних зборів ОСББ віднесено до компетенції правління ОСББ, що не відповідає положенням ст. ст. 10, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Типовому Статуту ОСББ.
Колегія суддів вважає, що така невідповідність положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» чинному законодавству порушує законні права співвласника, у даному випадку ОСОБА_1 , на управління таким об`єднанням, шляхом голосування на загальних зборах щодо питань, які віднесені до виключної компетенції загальних зборів ОСББ.
В той же час, відповідачем ні у відзиві на позовну заяву, ні в апеляційній скарзі не було спростовано доводів позивачки та не доведено належними та допустимими доказами відповідності оскаржуваних положень Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» чинному на момент його затвердження законодавству України.
Посилання відповідача на наявність права приймати інші положення статуту, які є істотними для діяльності ОСББ, не приймаються колегією суддів до уваги, адже такі «інші» положення статуту не повинні суперечити положенням законодавства.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить: 3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.».

Щодо рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 від 17.04.2015, колегія суддів зазначає наступне.
Перш за все, посилання відповідача на те, що чинним законодавством не передбачено прямої заборони передоручати повноваження загальних зборів ОСББ щодо коригування внесків/платежів/тарифів на певні види послуг, є хибним та не заслуговує на увагу, оскільки, як вже було зазначено вище, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників, відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та повинно відбуватись згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
На цьому також наголошує Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.12.2019 у справі № 910/6471/18.
Отже, що законодавцем такі повноваження віднесено до виключної компетенції загальних зборів ОСББ, що безумовно означає неможливість здійснювати такі повноваження іншим органом/особами, в тому числі доручення/передоручення цих повноважень на виконання іншим органам/особам у будь-яких випадках.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе, зокрема, забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є складовою частиною всіх внесків та платежів співвласників, встановлення та визначення розміру яких належить до повноважень виключно загальних зборів ОСББ.
Колегія суддів також приймає до уваги, заяву свідка ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_3 стверджує про підробку її підпису, проставленого біля її прізвища у протоколі №7 від 17.04.2015 загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА». З цього приводу відповідачем не було надано пояснень та не спростовано вказані обставини ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції.
З огляду на  викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність передачі правлінню ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» рішенням загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», оформлених протоколом №7 від 17.04.2015 повноважень щодо здійснення коригувань розміру внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів у будь-яких випадках.

Щодо рішення зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з встановлених вище обставин справи, 22.12.2020 правлінням ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», скориставшись незаконно переданими повноваженнями від загальних зборів ОСББ щодо можливості без скликання загальних зборів здійснювати коригування розміру внесків (платежів) на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, було прийнято рішення, оформлене протоколом без номеру, яким було затверджено відкоригований розмір платежів на утримання будинку та прибудинкової території ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА».
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не розмежовує поняття «внески» та «платежі» співвласників, при цьому згідно з ч.1 статті 22 цього закону, визначено потреби, які можуть забезпечуватися шляхом самозабезпечення у будинку ОСББ, серед яких утримання та експлуатація багатоквартирного будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, які реалізуються за допомогою відповідних внесків або платежів.
Колегія суддів зазначає, що встановлення розміру внесків і платежів та/або коригування платежів на утримання будинків та прибудинкової території відображається в кінцевому затвердженому розмірі таких платежів, отже, незалежно від їх назви, прийняття такого нового розміру внесків має на меті зміну розміру внесків і платежів для всіх співвласників багатоквартирного будинку, які вони повинні сплачувати щомісячно.
Утримання будинків та прибудинкової території ОСББ є житловою послугою, передбаченою Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яка може реалізовуватися шляхом самозабезпечення, управителем або виконавцем такої послуги на договірній основі, в тому числі колективним договором. 
Отже, розмір оплати такої послуги на утримання будинків та прибудинкової території у випадку її виконання управителем/виконавцем визначається у договорі про надання такого виду житлових послуг, а у разі самозабезпечення шляхом визначення розміру платежів/внесків на загальних зборах ОСББ, незалежно від того цей розмір був відкорегований, чи встановлений.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є необґрунтованим посилання правлінням ОСББ при коригуванні розміру внесків з утримання будинків та прибудинкової території та прийнятті оскаржуваного рішення на Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, який на момент прийняття оскаржуваного рішення правління ОСББ було виключено згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №291, яка набрала чинності 01.05.2019.
Зазначений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій під час своєї чинності визначав механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширювався на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).
Як було визначено вище судом, утримання будинків та прибудинкової території ОСББ є житловою послугою, передбаченою Законом України «Про житлово-комунальні послуги», яка може реалізовуватися шляхом самозабезпечення, управителем або виконавцем такої послуги на договірній основі, в тому числі колективним договором. Відповідно розмір оплати такої послуги на утримання будинків та прибудинкової території у випадку її виконання управителем/виконавцем визначається у договорі про надання такого виду житлових послуг, а у разі самозабезпечення шляхом визначення розміру платежів/внесків на загальних зборах ОСББ.
Водночас ОСББ, у відповідності до закону та Статуту, будучи неприбутковою організацією, створене без мети одержання прибутку від своєї господарської діяльності , не може бути виконавцем житлових послуг, тобто не може надавати такі послуги своїм співвласникам. Отже у випадку самозабезпечення власних потреб не може, всупереч закону, самостійно в особі правління ОСББ визначати розмір внесків/платежів на утримання будинків та прибудинкової території, тим паче посилаючись на нечинний порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлений рішенням зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого протоколом без номеру від 22.12.2020 розмір внесків на утримання будинків та прибудинкової території було затверджено у не встановлений законом порядок, не правомочним на те органом ОСББ з перевищенням своїх повноважень, що є підставою для задоволення вимог позивачки про визнання такого рішення недійсним в частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1.
Колегія суддів також не погоджується з посиланнями відповідача на те, що визнання недійсним рішення правління ОСББ у визначеній позивачем частині призведе до порушень прав інших співвласників та негативно вплине на  порядок безперебійного та якісного надання послуг співвласникам ОСББ, адже ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» не позбавлене права самостійно усунути допущені ним порушення шляхом визначення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території у встановленому законом порядку рішенням загальних зборів співвласників.

Щодо застосування у даному випадку строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідачем у даній справі у відзиві та в окремій письмовій заяві було заявлено про застосування строку позовної давності.
Дана заява була обґрунтована тим, що позивачка з 2015 року могла самостійно отримати копію Статуту та інші необхідні документи з реєстраційної справи ОСББ або скористуватись своїм правом на безперешкодне ознайомлення з Статутом та з протоколами загальних зборів та протоколами правління ОСББ.
Також відповідач звертав увагу, що позивачці було відомо і про тарифи/розміри внесків, на підставі яких щомісячно здійснювалось нарахування за спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки щомісячно усім співвласникам багатоквартирного будинку, у тому числі і позивачці, виставляються та надаються рахунки на оплату спожитих послуг за відповідний календарний місяць, позивачкою такі рахунки отримувались, оскільки на розрахунковий рахунок ОСББ надходили кошти в якості часткової оплати за спожиті послуги.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін      позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 Цивільного кодексу України.
За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Частина перша статті 261 Цивільного кодексу України пов`язує перебіг позовної давності з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Порівняльний аналіз термінів “довідався” та “міг довідатися”, що містяться у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. При цьому аргументи відповідача про те, що про порушене право позивач міг дізнатися раніше, ніж він стверджує, мають ґрунтуватись не на можливих, а на конкретних обставинах, що підтверджуються наданими у справі належними доказами, за яких суд може однозначно (достеменно) встановити момент, коли особа могла довідатись про порушення його прав.
Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.
Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала би змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 910/5349/18.
У даному випадку, колегія суддів вважає хибними посилання відповідача та суду першої інстанції на платіжні доручення про оплату комунальних платежів, а також членських внесків з утримання будинку та прибудинкової території, як на підставу обізнаності позивача про оскаржувані рішення, з огляду на наступне. Адже дані платіжні доручення підтверджують лише факт оплати таких послуг, при чому за тарифом, встановленим рішенням загальним зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10.03.2015.
У статті 15 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” визначені обов`язки співвласника. За змістом цієї норми співвласник зобов`язаний, зокрема дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
За змістом пункту 2 частини першої статті 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-IV від 24 червня 2004 року, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належить до житлово-комунальних послуг. 
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами передбачений також і пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 2189-VIII від 9 листопада 2017 року, що набрав чинності з 10 грудня 2017 року.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою статті 32 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-IV від 24 червня 2004 року плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.
У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення, зокрема затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.
У разі зміни цін/тарифів на житлово-комунальні послуги виконавець/виробник не менше ніж за 15 днів до введення їх у дію повідомляє про це споживачів з посиланням на рішення відповідних органів.
Платіжний документ може містити графи, в яких зазначаються суми до сплати за надані послуги, не проплачені повністю споживачем у попередній розрахунковий період. Платіжний документ не може містити графи, в яких зазначаються суми за оплату послуг, не передбачених договором, або суми доплат за надані послуги понад ті, що передбачені діючими тарифами.
Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що закон імперативно передбачав та передбачає обов`язок позивача своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі, про що правильно зазначив суд першої інстанції, а також обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №916/1294/21 від 10.11.2022.
Однак надані платіжні доручення жодним чином не свідчать про обізнаність позивача про наявність Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», в новій редакції, затвердженій протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, чи про рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року.

Безпідставним також є посилання суду першої інстанції на те, що загальновідомим є факт виставлення об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків власникам квартир квитанцій на оплату, які власники у будь-який час на вимогу можуть також отримати самостійно.
Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ – документ, який містить відомості про господарську операцію.
Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, (у редакції, чинній станом на дати, якими датовані надані відповідачем суду квитанції), (далі по тексту – Положення) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України “Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні” (у редакції, чинній станом на дати, якими датовані надані відповідачем суду квитанції) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, відповідно до якого (у редакції, чинній станом на дати, якими датовані надані відповідачем суду квитанції) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Підпунктом 2.5. пункту 2 цього Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України “Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні” та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції. 
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №916/1294/21 від 10.11.2022.
Однак, відповідачем не було надано такі квитанції, що позбавляє суд можливості встановити чи відповідають ці квитанції наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів, чи містять усі необхідні реквізити первинного документу та чи можуть бути беззаперечними доказами факту обізнаності позивачки про існування Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», в новій редакції, затвердженій протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, чи про рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року.
Суд зауважує, що відповідно до положень ст. ст. 10, 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник має право, зокрема, знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та робити з них копії, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 20.02.2018 зверталася з заявою ОСББ «ЧЕРТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» про стан справ ОСББ, у якій зокрема зазначила, що з грудня 2017 року було підвищено тариф на утримання будинку та прибудинкової території та просила надати їй копії документів, що стосуються діяльності ОСББ, в тому числі і копію статуту ОСББ.
У даному випадку, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачкою до суду не було надано доказів, що ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на її запит не повідомило її про оскаржувані рішення загальних зборів, у зв`язку із чим вона не мала можливості дізнатись про своє порушене право раніше.
Доказом не повідомлення на запит позивача є сам факт відсутності такого повідомлення, на що посилається позивачка, а відповідач не спростував таких обставин іншими доказами в порядку, передбаченому  ГПК України. Твердження позивачки про відсутність повідомлення (відповіді) від ОСББ на її запит від 20.02.2018 може бути спростовано лише фактичною наявністю такого повідомлення (відповіді).
Колегія суддів приймає до уваги посилання позивачки про те, що їй стало відомо про існування оскаржуваного статуту та рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕРТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» лише під час розгляду справи №504/1875/21 за позовом ОСББ «ЧЕРТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у червні 2021 року. 
Такі твердження позивачки підтверджується наявними у матеріалах справи копією позовної заяви ОСББ «ЧЕРТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, до якого було додано статут ОСББ«ЧЕРТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», та копією супровідного листа Комінтернівського районного суду Одеської області про надіслання ухвали та позову з додатками та відміткою про отримання ОСОБА_1 25.06.2021
В свою чергу відповідач не довів належними та допустимими доказами наявність у позивачки можливості раніше ознайомитися з оскаржуваними рішеннями.
Колегія суддів також не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 , як член ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», могла самостійно ознайомитись та отримати копію Статуту та інші необхідні документи з реєстраційної справи ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА». Адже отримання даних відомостей з реєстраційної справи є правом, а не обов`язком позивачки. В даному випадку факт не реалізація цього права ОСОБА_1 не може свідчити про пропуск нею строку позовної давності, оскільки саме не виконання обов`язку, який мав привести до того, що особа могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України) є підставою для застосування строків позовної давності.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за потрібне відраховувати строк позовної давності від 25.06.2021 в частині вимог про визнання недійсним Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить: 3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам та визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, про надання правлінню ОСББ повноважень здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових. 
ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою у даній справі 26.12.2022.
Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що строк позовної давності в частині вимог про визнання недійсним Статуту ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затвердженого в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить: 3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам та визнання недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, про надання правлінню ОСББ повноважень здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових, на дату звернення позивача до суду із позовом про захист порушеного права не був пропущений, оскільки не перевищує 3-х років від початку перебігу вказаного строку.
Отже відсутні підстави для застосування до вимог ОСОБА_1 строків позовної давності, оскільки у даному випадку, на думку колегії суддів такі строки пропущені не були, а суд першої інстанції дійшов в цій частині хибного висновку.
На підставі викладеного вище, колегія суддів доходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затверджений в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить: 3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.» - необхідно визнати недійсним, рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 17 квітня 2015 року, про надання правлінню ОСББ повноважень здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів ОСББ – необхідно визнати недійсним, рішення зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 22 грудня 2020 року, оформленого Протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 необхідно визнати недійсним у частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 що є невід`ємною частиною до Протоколу (пункт 1 порядку денного).

Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та було неправильно застосовано норми матеріального права в частині строків позовної давності, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову у повному обсязі. В той же час, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У даному випадку, колегією суддів було позовну заяву задоволено повністю, з огляду на що витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покладаються на відповідача.
У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги позивачки, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідача, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 – задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 05.09.2022 по справі №916/4031/21 – скасувати.
Прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:
« 1.Позов задовольнити.
2.Визнати недійсним Статут ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА», затверджений в новій редакції протоколом загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» від 10 березня 2015 року №4, в частині положень Статуту, викладених у підпунктах 3, 4, 5 та 7 пункту 4.6 «До компетенції правління об`єднання належить: 3) питання про використання об`єктів, що перебувають у спільній власності членів об`єднання; 4) затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; 5) визначення розмірів внесків та платежів членів об`єднання; 7) прийняття рішень про передачу в оренду об`єктів, які перебувають у спільній власності членів об`єднання, фізичним і юридичним особам.».
3.Визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (код за ЄДРПОУ 39304707, 65123, Одеська область, Комінтернівський район, село Крижанівка, вулиця Марсельська, буд. 35,35А) від 17 квітня 2015 року, оформленого у вигляді протоколу загальних зборів ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» №7, про надання правлінню ОСББ по повноважень здійснювати коригування розміру внесків (платежів) з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій без скликання загальних зборів ОСББ.
4.Визнати недійсним рішення зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (код за ЄДРПОУ 39304707, 65123, Одеська область, Комінтернівський район, село Крижанівка, вулиця Марсельська, буд. 35,35А) від 22 грудня 2020 року, оформленого Протоколом зборів правління ОСББ «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» без номеру від 22.12.2020 у частині затвердження відкоригованого розміру внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, згідно розрахунку витрат, викладений у Додатку №1 що є невід`ємною частиною до Протоколу (пункт 1 порядку денного).
5.Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (65123, Одеська обл. Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 35, 35А, код ЄДРПОУ 39304707) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 6 810 грн.»
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» (65123, Одеська обл. Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Марсельська, буд. 35, 35А, код ЄДРПОУ 39304707) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 6 810 грн.
Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕТВЕРТАЯ ЖЕМЧУЖИНА» покласти на апелянта.
Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2022.

Головуючий                      К.В. Богатир

Судді:                      Л.В. Поліщук

                      С.В. Таран