справа № 359/6108/22                             головуючий у суді І інстанції Левченко А.В.
провадження № 33/824/3356/2022         суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року                                                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Кузьміним Євгеном Олександровичем на постанову Бориспільського міськрайонного суду  Київської області  від 22 вересня 2022 року, якою: 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
визнано  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області  від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через захисника - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича 13 жовтня 2022 року засобами електронного поштового зв`язку направив апеляційну  скаргу до суду першої інстанції, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
 
Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2022 року, вказуючи на те, що апелянт та його захисник не були повідомлені про дату судового розгляду, оскільки судове SMS-повідомлення було надіслано на номер телефону, який не належить ОСОБА_1 , а сам апелянт на момент розгляду перебував на службі у Збройних силах України. Про наявність постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області апелянт дізнався під час укладення договору про надання правничої допомоги з Кузьміним Євгеном Олександровичем та ознайомленням останнього з матеріалами справи 13 жовтня 2022 року.  
Однак, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням обставин, викладених в клопотанні апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.
Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.
 
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
 
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).
 
Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.
 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята Бориспільським міськрайонним судом Київської області 22 вересня 2022 року (а.с.15-16).
 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що перебіг строку на апеляційне оскарження постанови суду, що прийнята за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з моменту винесення такої постанови судом, а не з моменту коли скаржник отримав копію такої постанови суду.
 
Отже, у даній справі перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 22 вересня 2022 року та закінчився 03 жовтня 2022 року, в той час як апеляційна скарга була направлена засобами електронного поштового зв`язку 13 жовтня 2022  року. 
 
Апелянт зазначає, що судова повістка-повідомлення була направлена на номер телефону, який йому не належить, однак цей номер телефону зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2). 
 
Окрім того, апелянт зазначає, що на момент судового розгляду перебував на службі у Збройних силах України, додаючи до матеріалів апеляційної скарги Наказ від 10 вересня 2022 року про призначення відрядження для виконання завдань щодо стабілізації обстановки, посилення бойового потенціалу та відсічі збройної агресії з боку рф (а.с. 39). 
 
Однак, зі змісту Наказу суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити термін виконання завдань у відрядженні та підтвердити таким чином факт неможливості апелянту прибути на судовий розгляд. 
 
Відтак, ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин. 
 
За таких обставин апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала. При цьому апеляційний суд звертає увагу апелянта, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду з апеляційною скаргою.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Кузьміним Євгеном Олександровичем на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок - повернути особі, яка її подала.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                  Р.В. Березовенко