ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/9081/21                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Марина БІЛОНОЖЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 вересня 2022 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                             Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
ПрАТ «Лебединський насіннєвий завод» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, приватне акціонерне товариство «Лебединський насіннєвий завод» подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управління ДПС у Черкаській області, на підставі пп. 20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п. 20.1 ст, 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року 2755-VI (зі змінами та доповненнями), статті 16 Закону України від 19 грудня 1995 року 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями), з метою контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відповідно до наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 06.04.2021 року 595-п та направлень, виданих Головним управлінням ДПС у Черкаській області проведена фактична перевірка діяльності ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» код ЄДРПОУ - 00388932 щодо дотримання вимог законодавства з питань обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання пального та спирту етилового платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/ або рівномірами-лічильниками, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та рідин, що використовуються в електронних сигаретах за місцями фактичного провадження діяльності за адресами: Черкаська обл., Шполянський район, с. Сигнаївка, вул. Гагаріна, буд. 13а, Черкаська обл., Шполянський район, м. Шпола, вул. Піддубного Івана, буд. 14, Черкаська обл., Шполянський р-н, с. Лебедин, вул. Центральна, буд. 239, Черкаська обл., м. Шпола, вул. Нахімова, буд. 63б, Черкаська обл., Чорнобаївський район, с. Великі Канівці, вул. Преображенська, буд. 52, Черкаська обл., Шполянський район, с. Матусів, вул. Заруддя, буд. 1а з 07 квітня 2021 року тривалістю десять діб, за період діяльності з 01.07.2019 року по 16.04.2021 року.
За наслідками здійснення фактичної перевірки ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод», Головним управління ДПС у Черкаській області складено Акт про результати фактичної перевірки від 19.04.2021 року 2932/23-00-09-0122/00388932, яким встановлено:
«Згідно підсистеми «Реєстр ВРП» системи ITC "Податковий блок" ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» встановило (зареєструвало) 16 рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі після введення в експлуатацію резервуара та після 1 квітня 2020 року (терміну, визначеного пунктом 18 підрозділу 5 перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI.
Згідно підсистеми «Реєстр ВРП» системи ITC "Податковий блок" ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» встановило (зареєструвало) 13 витратомірів-лічильників (паливо роздавальних колонок) після 1 квітня 2020 року (терміну, визначеного пунктом 18 підрозділу 5 перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI).
16.04.2021 року ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» відповідно до письмового звернення «Про отримання документів» надало до Головного управління ДПС у Черкаській області запитувані копії документів в повному обсязі. Згідно наданих копій документів, ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» використовує у своїй діяльності паливороздавальні колонки, на які є позитивні результати повірки та виконують функції витратомірів-лічильників».
За висновками Акту, позивачем порушено: пп.230.1.2 п.230.1 ст. 230 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI, із змінами і доповненнями.
Також, 19.04.2021 року посадовими особами Головного управління ДПС у Черкаській області складено Акт відмови від підписання Акта перевірки, відповідно до якого головний бухгалтер Кулик Н.С. відмовилась від підписання Акту перевірки від 19.04.2021 року 2932/23-00-09-0122/00388932.
13.05.2021 року позивач подав заперечення до Акту від 19.04.2021 року 2932/23-00-09-0122/00388932, в яких зазначив, що до несвоєчасного встановлення витратомірів/ рівнемірів-лічильників призвели обставини непереборної сили (форс-мажору). Крім того, зазначено, що контролюючим органом невірно визначено кількість витратомірів лічильників, яких усього обліковується 7.
31.05.2021 року Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято висновок «Про розгляд заперечень» 104/23-00-09-0123, в якому розділ ІІІ Акту від 19.04.2021 року 2932/23-00-09-0122/00388932 викладено в новій редакції з відповідним переліком порушень, що вже було зазначено в рішенні суду першої інстанції.
На підставі встановлених порушень в зазначеному Акті перевірки з урахуванням редакції, викладеної Головним управлінням ДПС у Черкаській області у відповіді на заперечення №11185/6/23-00-09-0110, Південним міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.06.2021 року №100/3400703, за яким накладено на ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» штрафну санкцію в сумі 440 000 грн., за порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст. 230 Податкового кодексу України.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до Акту фактичної перевірки від 19.04.2021 року 2932/23-00-09-0122/00388932 із врахуванням висновку «Про розгляд заперечень» від 31.05.2021 року 104/23-00-09-0123, розмір штрафу 440 000 грн. розраховано за несвоєчасно зареєстровані 15 рівнемірів-лічильників та 7 витратомірів-лічильників (15+7) *20 000=440 000 грн.
За наслідками розгляду скарги позивача на ППР від 01.06.2021 року 100/3400703, ДПС України рішенням від 06.10.2021 року 22678/6/99-00-06-03-01-06 залишено ППР без змін, а скаргу без задоволення.
Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся з данним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 1 розділу І Формату даних та структура Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 27 листопада 2018 року 944, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 січня 2019 року за 4/32975 (надалі - Формат даних), єдиний державний реєстр витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр) - електронна база даних, яка містить податкову інформацію про наявність у розпорядників акцизних складів витратомірів та рівнемірів, їх серійні (ідентифікаційні) номери, відомості щодо резервуарів та акцизних складів, на яких встановлені витратоміри і рівнеміри, а також облікові дані щодо обсягів обігу та залишку пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у розрізі резервуарів та акцизних складів.
Згідно з п. 1 розділу ІІ Формату даних, реєстр складається із записів з посиланням на електронні документи, які подаються у вигляді таких форм: довідка про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри; довідка про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального.
Відповідно до пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.
Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:
а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;
б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Згідно з пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° C.
Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.
На кожному акцизному складі за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД формуються показники про:
обсяги залишків пального на початок та кінець звітної доби, що визначаються шляхом підсумовування обсягів залишків пального в кожному резервуарі на підставі показників рівнемірів-лічильників, встановлених на таких резервуарах, розташованих на такому акцизному складі;
добовий обсяг реалізованого пального, що визначається шляхом підсумовування обсягів реалізованого за звітну добу пального через кожне місце відпуску пального наливом з акцизного складу на підставі показників витратомірів-лічильників, встановлених на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на такому акцизному складі;
добовий обсяг отриманого пального, що визначається шляхом віднімання від обсягу залишків пального на кінець звітної доби обсягу залишків пального на початок звітної доби та додавання добового обсягу реалізованого пального з такого акцизного складу з додаванням обсягу втраченого пального, зазначеного в акцизних накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі акцизних накладних, та з відніманням додаткового обсягу пального, зазначеного в заявках на поповнення обсягу залишку пального або спирту етилового, зареєстрованих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Фактичні показники витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників щодо обсягів залишків пального та добового обсягу реалізованого пального перераховуються у літри, приведені до температури 15° C, крім показників паливороздавальних колонок та/або оливороздавальних колонок, які виконують функції витратомірів-лічильників.
Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу).
В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.
Відповідно до п. 128-1.1 ст. 128-1 Податкового кодексу України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.
Відповідно до пункту 12 підрозділу 5 перехідних положень ПК України, розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в такі строки:
- акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.
Згідно пункту 18 підрозділу 5 перехідних положень ПК України, норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:
з 1 квітня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);
Отже, як зазначалось вище, Актом перевірки з урахуванням висновку «Про розгляд заперечень» від 31.05.2021 року 104/23-00-09-0123 встановлено, що згідно підсистеми «Реєстр ВРП» системи ITC "Податковий блок" ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» встановило (зареєструвало) 15 рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі після введення в експлуатацію резервуара, а також встановило (зареєструвало) 7 витратомірів-лічильників (паливо роздавальних колонок) після 1 квітня 2020 року (терміну визначеного пунктом 18 підрозділу 5 перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI).
Таким чином, перевіркою встановлено несвоєчасність встановлення 15 рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі після введення в експлуатацію резервуара, а також несвоєчасність встановлення (реєстрації) 7 витратомірів-лічильників (паливо роздавальних колонок), оскільки їх було встановлено/введено в експлуатацію після 1 квітня 2020 року - терміну визначеного пунктом 18 підрозділу 5 перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI).
При цьому, як вбачається із підстав позову, позивачем не заперечуються обставини встановлення 15 рівнемірів-лічильників, а також встановлення (реєстрації) 7 витратомірів-лічильників після 01.04.2020 року.
Натомість позивач звертає увагу, що карантин, встановлений постановою Кабінету Міністрів України, став для Позивача форс-мажором, тобто надзвичайною і не підвладною його волі обставиною, що перешкодила позивачу своєчасно здійснити обладнання акцизного складу витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, що в свою чергу звільняє його від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення відповідно до пп.112.8.9 п. 112.8 ст.112 ПК України. Позивач зазначає, що Договір на придбання рівнемірів-лічильників та їх введення в експлуатацію позивач із контрагентом уклав ще у серпні 2019 року, враховуючи ділову репутацію контрагента, позивач мав повне право сподіватись на належне виконання Т0В «Аматек» господарських зобов`язань за договором щодо постачання відповідних рівнемірів-лічильників та здійснення пуско-налагоджувальних робіт такого обладнання у встановлені строки, які визначені сторонами у межах строків, визначених Податковим кодексом України. Внаслідок невиконання контрагентом зобов`язань у встановлені строки, відсутня вина ПрАТ «ЛНЗ» у невиконанні строків встановлення рівнемірів-лічильників до 01.04.2020 року. Обставини порушення контрагентом строків виконання зобов`язань також мають об`єктивні причини, пов`язані із оголошенням ВООЗ пандемії коронавірусу та встановленням Кабінетом Міністрів України карантину на всій території України, який не дозволив контрагенту здійснити встановлення обладнання. Ця обставина визнана сторонами договору надзвичайною та непередбачуваною обставиною, яка на переконання позивача є обставиною непереборної сили (форс-мажором). З огляду на викладене, на переконання позивача, події, які відбулись з вини контрагента та які призвели до виникнення обставин непереборної сили, виключають юридичну відповідальність ПрАТ «ЛНЗ» заст.128-1 ПК України.
Так, листом (повідомленням) від 18.03.2020 року ТОВ «Аматек» повідомило ПрАТ «ЛНЗ» про виникнення обставин непереборної сили та перенесення строків виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу від 15.08.2019 року 1508/19-2, в якому зазначено, що «За змістом п. 7.1 Договору, викладені вище обставини (впровадження карантину) вважаються обставинами непереборної сили (обставинами форс-мажору), у зв`язку із якими ТОВ «Аматек» не має можливості поставити та забезпечити встановлення (провести пуско-налагоджувальні) роботи Систем вимірювання палива Veeder Root TLS-4 (рівномірів-лічильників) і Паливороздавальних колонок на об`єктах ПрАТ«ЛНЗ`у строк до 01 квітня 2020року. В порядку абз.2 п.7.2 Договору, підтверджуємо взяті на себе зобов`язання за цим Договором та їх виконання у найближчий строк після покращення епідеміологічної обстановки та відміни Кабінетом Міністрів України обмежувальних заходів»».
Таким чином, контрагентом позивача вказано, що неможливість поставки та забезпечення встановлення рівномірів-лічильників зумовлена введенням на території України карантину. Він зобов`язався поставити та встановити рівноміри-лічильників у найближчий строк після покращення епідеміологічної обстановки та відміни Кабінетом Міністрів України обмежувальних заходів.
У свою чергу, вищезазначений лист є підтвердженням того, що позивач здійснив замовлення, оплату та усіх залежних від нього заходів, щодо встановлення рівнемірів-лічильників, однак у зв`язку з об`єктивних причин не мав змоги до 01.04.2020 року обладнати наявні у нього резервуари.
Так, постачання ТОВ «Аматек» рівнемірів-лічильників та їх монтаж і введення в експлуатацію відбулось у період з 21.04.2021 року по 24.04.2021 року, згідно видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, а також актів виконаних робіт та акту прийому в експлуатацію обладнання АЗК, що подані позивачем до матеріалів справи.
Матеріалами фактичної перевірки також підтверджуються обставини встановлення більшості рівномірів на резервуар та введення в експлуатацію витратомірів 24.04.2020 року.
Водночас, колегія суддів не може погодитися з тим, що у спірному випадку мали місце само форс-мажорні обставини, адже, як вірно підкреслено апелянтом, відповідно до Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» такі обставини підтверджуються, за заявою зацікавленої особи, сертифікатами, які видає Торгово-промислова палата України чи її регіональні органи. Однак указаного вище документа позивач не подав, що свідчить про правильність твердження суду першої інстанції щодо відсутності саме форс-мажорних обставин у межах спірних правовідносин.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочко Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.