КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №361/7368/19                                                                                         головуючий у І інстанції: Радзівіл А.Г. провадження 22-ц/824/5848/2022                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
20 вересня 2022 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І. (суддя-доповідач), Сушко Л.П., Суханової Є.М.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування,-
 
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 11 березня 2019 року між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» автомобіля LAND ROVER RANSE ROVER SРОRТ державний номерний знак НОМЕР_1 .
21 червня 2019 року в с. Пухівка Броварського району Київської області із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - пошкодження скла панорамного даху автомобіля (тріщина скла), виявлене позивачем біля будинку АДРЕСА_1 . Пошкодженням автомобіля йому був завданий матеріальний збиток в розмірі 123 630,10 грн.
21 червня 2019 року о 11 год 30 хв. про страховий випадок, пошкодження скла даху автомобіля, позивачем по телефону повідомлено страховика.
Згідно рахунку-фактури СТО ТОВ «Віннер ЛЦКА» від 27 червня 2019 року та Акту огляду транспортного засобу для заміни скла панорамного даху застрахованого автомобіля необхідна заміна, згідно номенклатури запасних частин, - механізма люка в зборі, в яке входить скло даху, а вартість ремонту складає 121 431,70 грн.
За гарантійним листом від 17 липня 2019 року страховик повідомив СТО ТОВ «Віннер ЛЦКА» про згоду на перерахування страхової виплати лише в розмірі 69 700,00 грн.
За Актом виконаних робіт ТОВ «Віннер ЛЦКА» від 30 серпня 2019 року вартість запасних частин та ремонт застрахованого автомобіля складає в розмірі 123 630,10 грн.
Позивач зазначав, що страховик не сплативши страхове відшкодування в повному розмірі діяв в супереч умовам пунктів 26.1.3, 28.6, 29.12 Договору, а отже зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані збитки в повному розмірі.
Просив стягнути з ПрАт «Страхова компанія «АРКС» на його користь 53 930,10 грн. страхового відшкодування у відшкодування збитків завданих пошкодженням автомобіля LAND ROVER RANSE ROVER SРОRТ державний номерний знак НОМЕР_1 та                        2500,00 грн. судових витрат витрачених на професійну правничу допомогу адвоката.
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада              2021 року позов задоволено.  
Не погоджуючись із вказаними судовими рішенням представник ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.
Вказує, що підприємство здійснило відповідну виплату в розмірі 69 700,00 грн. у зв`язку із тим, що страхувальником не було викликано компетентні органи на місце події.
Зазначає, що виклик компетентних органів для підтвердження настання страхового випадку не потребується в разі пошкодження скла, при цьому пошкодження транспортного засобу відповідача викликало потребу заміни всього механізму люку в зборі, а не тільки скла. 
Крім того, вважає, що навіть в разі стягнення із відповідача спірних сум, необхідно враховувати необхідність вирахування страхового платежу за наступний період дії договору в сумі 15 300 грн. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи,  розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. 
Ці дані встановлюються такими засобами;
1)                 письмовими, речовими і електронними доказами;
2)                 висновками експертів
3)                 показань свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до договору укладеного між сторонами, при пошкодженні скла автомобіля, відсутня необхідність виклику компетентних органів, а тому страховик безпідставно не здійснив виплату в повному обсязі, у зв`язку із відсутністю документів про підтвердження настання страхового випадку компетентними органами. 
Колегія суддів погоджується із такими висновками з огляду на наступне.
 
Судом першої інстанції вірно встановлено, що 11 березня 2019 року між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування», правонаступником якого є відповідач - ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 082а9зда, предметом якого є майнові інтереси позивача, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним йому на праві приватної власності автомобілем LAND ROVER RANSE ROVER SРОRТ державний номерний знак НОМЕР_1 .
21 червня 2019 року в с. Пухівка Броварського району Київської області із застрахованим автомобілем стався страховий випадок - пошкодження скла панорамного даху автомобіля (тріщина скла), виявлене позивачем біля будинку АДРЕСА_1 . Пошкодженням автомобіля йому був завданий матеріальний збиток в розмірі 123 630,10 грн.
Невідкладно 21 червня 2019 р. о 11 год 30 хв. про страховий випадок, пошкодження скла даху автомобіля, позивачем по телефону повідомлено Страховика.
Згідно рахунку-фактури СТО ТОВ «Віннер ЛЦКА» № 1002751 від 27.06.2019 р. та Акту огляду транспортного засобу для заміни скла панорамного даху застрахованого автомобіля необхідна заміна, згідно номенклатури запасних частин,- механізма люка в зборі, в яке входить скло даху, а вартість ремонту складає 121431,70 грн.
За гарантійним листом № 6209/12ЦВ від 17.07.2019 р. Страховик повідомив СТО ТОВ «Віннер ЛЦКА» про згоду на перерахування страхової виплати лише в розмірі 69700,00 грн.
На претензію ОСОБА_1 , Страховик листом від 17.09.2019 р. № 8127 повідомив його про перерахування за ремонт автомобіля до СТО ТОВ «Віннер ЛЦКА» лише 5% від страхової суми встановленої Договором так як ним не подані документи компетентних органів, що підтверджують настання страхового випадку. Зазначив, що для відновлення ТЗ необхідна заміна механізма люка в зборі і що це є іншим випадком ніж пошкодження скла, про який відображено у п. 28.6 Договору, а тому при розрахунку суми страхового відшкодування їм застосовано п. 28.7 Договору.
За Актом виконаних робіт ТОВ «Віннер ЛЦКА» № 6016015 від 30 серпня 2019 р. вартість запасних частин та ремонт застрахованого автомобіля складає в розмірі                   123630,10 грн.
Страховик сплатив позивачу шляхом перерахування на рахунок СТО, лише частину суми страхового відшкодування в розмірі 69700,00 грн. від 123 630,10 грн., тому позивач вимушений був ТОВ ?Віннер ЛЦКА? за відновлення застрахованого автомобіля здійснив доплату різницю в розмірі 53 930,10 грн. (123630,10 грн. - 69700,00 грн.= 53930,10 грн.).
 
Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. 
Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору
В порядку ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Виходячи з положень ст.4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з ч.ч. 16-18 ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ст. 16 Закону України "Про страхування").
Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку.
Верховний Суд у постанові від 17 травня 2022 року у справі №569/6553/20 вказав на те, що тлумачення ст.ст. 990, 991 ЦК України, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст.25 Закону України «Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.
Проаналізувавши зміст ст.26 Закону України «Про страхування» Верховний Суд роз`яснив, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.
Аналогічний висновки викладені і в Постанові Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі № 760/25599/19.
 
Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено»                       № 082а9зда укладений між сторонами 11 березня 2019 року, на момент виникнення страхового випадку являвся чинним, що сторонами не спростовується.  
За п. 28.1.1.1 Договору - для підтвердження настання страхового випадку та визначення розміру завданих збитків Страхувальник зобов`язаний надати Страховику: заяву про подію та виплату, яка надається шляхом телефонного звернення до контакт-центру Страховика.
Згідно п. 28.6 Договору - страхувальник може скористатися правом не викликати на місце події компетентні органи та, відповідно не надавати Страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, у разі пошкодження виключно скла, приладів зовнішнього освітлення, дзеркал ТЗ за відсутності пошкоджень інших деталей, вузлів та агрегатів застрахованого ТЗ без обмежень щодо кількості заявлених випадків.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до висновку спеціаліста № 85/14.05.20 від               15 травня 2020 року щодо огляду транспортного засобу LAND ROVER RANSE ROVER SРОRТ державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі аналізу технічних схем та каталогів запчастин заводу виробника, а також огляду транспортного засобу LAND ROVER RANSE ROVER SРОRТ державний номерний знак НОМЕР_1 , держ. номер НОМЕР_1 , встановлено пошкодження скляної панелі панорамного даху, яка потребує заміни. Механізм та скло, панорамного даху є однією цілою комплектуючою за одним каталожним номером LR066875 та окремо не випускається, що підтверджено сертифікованою комп`ютерною програмою «Audatex» та актами виконаних робіт офіційного дилера, на території України.
Таким чином, страховий випадок, на підставі якого у відповідача виникло зобов`язання за договором, щодо виплати страхових сум, виник у зв`язку із  пошкодженням виключно скла, доказів на підтвердження пошкодження інших частин механізму панорамного даху матеріали справи не містять.
Відповідно рахунку № НОМЕР_2 від 27 червня 2019 року ТОВ «Віннер ЛЦКА» зазначений перелік деталей і робіт необхідних для відновлення автомобіля, в тому числі як зазначено деталь яка підлягає заміні: «механізм люку в зборі (включаючи скло) (D3E3) (виробник:LR&RR)». Місцевий суд вірно вказав, що скло, як деталь входить в складову механізму виробу для автомобіля, та не може бути відокремлено. 
Той факт, що механізм та скло, панорамного даху є однією цілою комплектуючою та потребують відповідно одночасної заміни, не спростовують того факту, що на автомобілі було пошкоджено виключно скло, а тому позивач правомірно скористався правом не викликати на місце події компетентні органи.  
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги, щодо необхідності виклику компетентних органів на місце події, не заслуговують на увагу, що було вірно встановлено судом першої інстанції. 
З приводу посилань апелянта на те, що розмір страхової виплати повинен бути зменшений у зв`язку із необхідністю здійснення вирахування страхового платежу за наступний період, колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки п. 29.28 договору укладеного між сторонами, передбачено право страховика здійснювати вирахування страхового платежу із страхового відшкодування, а не обов`язок, при цьому правовідносини між сторонами з приводу здійснення страхових платежів не входить до предмету спору, який перебуває на розгляді. Відповідач не позбавлений можливості звернутись до позивача задля виконання ним зобов`язань за укладеним договором, в разі ухилення ним від їх виконання. 
 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга не містить інших доводів на спростування висновків суду першої інстанції, окрім вищезазначених. 
Суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. 
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалені судові рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» залишити без задоволення.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада                 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено «20» вересня 2022 року.

                                                                                            О.І. Сліпченко 
 
                                                                                                   Є.М. Суханова
 
                                                                                                        Л.П. Сушко