ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 460/6711/22 пров. № А/857/9826/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року  у справі № 460/6711/22 (головуючий суддя Зозуля Д.П., м.Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-
                                                       ВСТАНОВИВ:
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просив: 
а) визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо невиплати йому сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідно до наказів ГУ НП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; №1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021;
б) стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на його користь невиплачені грошові кошти за добовими витратами та витратами на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях у розмірі 110 100грн.
Рішенням від 27 травня 2022 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідно до наказів ГУ НП в Рівненській області № 762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; № 1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021.
Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Рівненській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях за період з 02.08.2021 по 26.01.2022.
Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судові витрати на суму 1101,00грн. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Рівненській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції взяв до уваги копії звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, долучені позивачем до матеріалів адміністративного позову. Зазначає, що такі звіти не можуть бути належними доказами у справі, оскільки вони не затверджені, не підписані керівником та не зареєстровані у встановленому законом порядку, а містять лише інформацію, яка була внесена ОСОБА_1 власноручно та підписано лише ним. З огляду на наведене, неможливо встановити факт одержання таких звітів працівниками управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП. При цьому надати підтверджуючі документи, зокрема, і звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт на даний час не є можливим, оскільки первинні фінансові документи були евакуйовані.
З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що наказом начальника ГУНП в Рівненській області з 12.01.2021 ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Згідно Наказу ГУНП в Рівненській області від 02.08.2021 № 762, ОСОБА_1  відряджено з 02.08.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_1 на період з 02.08.2021 по 01.09.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 356 від 31.08.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.
Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 31.08.2021 № 859, ОСОБА_1  продовжено відрядження з 02.09.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_2 на період з 02.09.2021 по 01.10.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1  згідно рахунку № 396 від 01.10.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800грн.
Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 04.10.2021 № 983, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 04.10.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_3 на період з 04.10.2021 по 03.11.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 445 від 03.11.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.
Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 03.11.2021 № 1086, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 05.11.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_4 на період з 05.11.2021 по 04.12.2021 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 448а від 04.12.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн. Добові за вказаний період становлять 1800 грн.
Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 29.11.2021 №1174, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 29.11.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_5 на період з 29.11.2021 по 28.12.2021 та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку № 524а від 28.12.2021 ФОП ОСОБА_2 в сумі 14400 грн. Добові за вказаний період становлять 1500 грн.
Згідно Наказу ГУ НП в Рівненській області від 24.12.2021 року № 1270, ОСОБА_1 продовжено відрядження з 28.12.2021 до Головного слідчого управління Національної поліції України, терміном на 30 діб, з метою розслідування кримінального провадження. Про перебування у відрядженні свідчить талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» та посвідчення про відрядження серія НОМЕР_6 на період з 28.12.2021 по 27.01.2022 року та звіт про відрядження. Послуги на проживання за вказаний період в м. Києві оплачені ОСОБА_1 згідно рахунку №23 від 27.01.2022 ФОП ОСОБА_2 в сумі 17400 грн.
Судом встановлено, що добові за вказаний вище період з 28.12.2021 по 26.01.2022 позивачу виплачені у сумі 8640,00 грн, що підтверджується копією відомості розподілу витрат АТ КБ "Приватбанк" від 28.01.2022 № 220128РВ000024523185 та не заперечується сторонами у заявах по суті.
Водночас, 28.01.2022 позивач звернувся до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Рівненській області із заявою про виплату у повному обсязі компенсації за добовими витратами та витратами на оренду житла під час перебування у службових відрядженнях, однак, компенсації сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службових відрядженнях відповідачем так і не проведено, доказів протилежного для суду не представлено.
Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Особливості направлення у службові відрядження поліцейських територіальних (відокремлених) підрозділів (управлінь, відділів, відділень поліції) у межах України визначаються Інструкцією про службові відрядження поліцейських у межах України, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 672 від 02.08.2017, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.08.2017 за № 1042/30910 (далі – Інструкція №672).
Відповідно до пункту 2, 3 розділу І Інструкції № 672, службовим відрядженням вважається поїздка поліцейського за наказом, підписаним керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до їх компетенції, на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби.
Пунктом 1, 2, 3 розділу II Інструкції № 672 встановлено, зокрема, що при направленні поліцейського у службове відрядження видається наказ, підписаний керівником органу поліції або особою, яка виконує його обов`язки, його першим заступником або заступниками відповідно до розподілу функціональних обов`язків (посадових інструкцій). 
Строк відрядження не може перевищувати 30 календарних днів з урахуванням часу перебування в дорозі, але з дозволу керівника органу поліції або особи, яка виконує його обов`язки строк відрядження може бути продовжено, при цьому загальний строк відрядження не може перевищувати 60 календарних днів.
Поліцейським, направленим у службові відрядження, за кожний день перебування у відрядженні в межах строків, передбачених пунктом 2 цього розділу, виплачуються добові в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4, 8 розділу ІІІ Інструкції №672 поліцейському, який направляється у службове відрядження, видається посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої інформаційної системи «Відрядження» (далі - картка АІС «Відрядження»), які оформлюються відрядженою особою.
Орган (підрозділ) поліції самостійно забезпечує виготовлення бланків посвідчень про відрядження.
На бланку посвідчення про відрядження проставляється відповідні серія та номер.
Виїзд поліцейського у службове відрядження без посвідчення про відрядження не дозволяється.
Посвідчення про відрядження підписується керівником органу поліції або його першим заступником, заступниками відповідно до їх компетенції та скріплюються гербовою печаткою.
Поліцейський, який виїжджає у службове відрядження, зобов`язаний у підрозділі документального забезпечення органу (підрозділу) поліції отримати посвідчення про відрядження, заповнити всі його реквізити, після чого у разі необхідності подати талон посвідчення про відрядження до бухгалтерської служби органу (підрозділу) поліції для отримання авансу.
Усі витрати на службове відрядження відшкодовуються лише за наявності оригіналів документів, що засвідчують вартість цих витрат.
Згідно з пунктом 14 Інструкції №672 розміри добових витрат та гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу визначаються відповідно до додатка 1 до постанови КМУ № 98.
Пунктом 9 Інструкції №672 передбачено, що витрати на службове відрядження відшкодовуються відповідно до постанови КМУ № 98 та Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за №218/2658 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17.03.2011 №362) (із змінами).
Так, наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 за № 218/2658 затверджено Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон (далі - Інструкція № 59).
Відповідно до пункту 1 Розділу 1 Інструкції № 59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника державного органу (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв`язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).
Пунктом 4 Інструкції № 59 визначено, що підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс перераховується на поточний рахунок працівника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжних карток, або рахунок підприємства, що направляє працівника у відрядження, операції за яким можуть здійснюватися з використанням корпоративних платіжних карток.
Відповідно до пункту 14 Інструкції № 59 підтвердними документами, що засвідчують вартість понесених у зв`язку з відрядженням витрат, є розрахункові документи відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Податкового кодексу України, а також документи, визначені цією Інструкцією. У разі відрядження за кордон підтвердні документи, що засвідчують вартість понесених за кордоном у зв`язку з таким відрядженням витрат, оформлюються згідно із законодавством відповідної держави.
Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (витрати на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи, понесені у зв`язку з таким відрядженням). Суми добових витрат для працівників підприємств затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 № 98 (пункт 15 Інструкції № 59).
Порядок відрядження в межах України визначений Розділом ІІ Інструкції № 59.
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Інструкції № 59 направлення працівника підприємства у відрядження здійснює керівник цього підприємства або його заступник (направлення у відрядження державного службовця здійснює керівник державної служби) і оформлює наказом (розпорядженням), у якому зазначаються мета виїзду, завдання (за потреби), пункт призначення (місто або міста призначення, інші населені пункти, найменування підприємства, установи або організації, куди відряджається працівник), строк (дата вибуття у відрядження та дата прибуття з відрядження), джерело фінансового забезпечення витрат на відрядження, а також за потреби інші ключові моменти (вид транспорту, інформація про додаткові обмеження щодо сум та цілей використання коштів, наданих на відрядження, у разі їх встановлення керівником), після затвердження кошторису витрат. У разі направлення працівника підприємства у службове відрядження за запрошенням подається його копія та за наявності програма заходів.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що поліцейському, який направляється у службове відрядження, відшкодовуються витрати на службове відрядження. Підставою для відшкодування витрат, понесених працівником під час відрядження, є наявність розрахункових документів, що засвідчують їх вартість. При цьому добові витрати не потребують спеціального документального підтвердження.
Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 02 серпня 2021 року по 26 січня 2022 року перебував у службовому  відрядженні на підставі наказів ГУНП в Рівненській області від 02.08.2021 № 762, від 31.08.2021 № 859, від 04.10.2021 № 983, від 03.11.2021 № 1086, від 29.11.2021 №1174, від 24.12.2021 року № 1270.
Так, про перебування позивача у відрядженні свідчать наявні в матеріалах справи талон-відрядження, картка автоматизованої інформаційної системи «Відрядження», посвідчення про відрядження та звіт про відрядження за відповідний період.
Понесені позивачем витрати на проживання, а також добові витрати підтверджуються відповідними звітами, квитанціями та рахунками.
Суд зазначає, що добові за період з 28.12.2021 по 26.01.2022 позивачу виплачені у сумі 8640,00 грн, що підтверджується копією відомості розподілу витрат АТ КБ "Приватбанк" від 28.01.2022 № 220128РВ000024523185 та не заперечується сторонами у заявах по суті.
Щодо решти витрат, понесених позивачем у службовому відрядженні, суд зазначає, що такі відповідачем не відшкодовані.
Щодо доводів відповідача, зазначених в апеляційній скарзі, що подані позивачем звіти не можуть бути належними доказами у справі, при цьому надання відповідачем підтверджуючих документів не є можливим, оскільки первинні фінансові документи були евакуйовані, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на необхідність доказування відповідачем правомірності оскаржуваної бездіяльності у даній справі. 
За таких обставин, враховуючи неподання відповідачем документів, які б спростовували наявність підстав для компенсації позивачу витрат, понесених у службовому відрядженні, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність своєї бездіяльності.
З огляду викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_1 сум добових витрат та витрат на оренду житла за час перебування у службовому відрядженні відповідно до наказів ГУНП в Рівненській області №762 від 02.08.2021; № 859 від 31.08.2021; № 983 від 04.10.2021; № 1086 від 03.11.2021; №1174 від 29.11.2021 та № 1270 від 24.12.2021 та наявність підстав для зобов`язання здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації добових витрат та витрат на оренду житла із 02.08.2021 по 26.01.2022.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-
                                                    ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 року у справі № 460/6711/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.      

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов