П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  138/3470/21                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Цибульський О.Є.                                                                                   Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
16 вересня 2022 року                                                                                м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Москалюк Ю.П., 
позивача: ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасуваня постанов по справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасуваня постанов по справі про адміністративне правопорушення.
Позивач вважає, що оскаржувані постанови винесено протиправно з порушенням відповідного законодавства. Зазначив, що транспортний засіб їхав по одному маршруту через два окремі автоматичні вагові комплекси Укртрансбезпеки WIM 3, та WIM 4, однак перевищення вагових норм зафіксовано лише на комплексі WIM 3, а на іншому WIM 4 перевищення не встановлено, що свідчить про очевидну несправність вагового комплексу WIM 3; штраф накладено за перевищення вагових параметрів на строєну вісь, в той час як факт наявності строєної осі не перевірявся та не фіксувався, зокрема жодних вимірювань відстані між осями не здійснювалося; в оскаржуваних постановах не вказано жодних базових числових показників взятих до розрахунку, що ставить під сумнів достовірність проведених відповідачем обчислень; при наявності зазначених спірних питань посадові особи Укртрансбезпеки при наданому законом праві провести розгляд справи за встановленою процедурою здійснили формальне виписування постанов без надання позивачу можливості взяти участь у розгляді справи, надати свої пояснення та докази.
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.06.2022 позов задоволено:
- скасовано постанову серії ВМ №00001174 від 16.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн;
- скасувано постанову серії ВМ №00001320 від 18.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн;
- скасовано постанов серії ВМ№00001442 від 22.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн;
- закрито провадження в справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що доводи позивача викладені у позовній заяві не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже враховуючи, що сам по собі факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п.22.5 ПДР України доведений належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви.
Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції,   ОСОБА_1 постановами: серії ВМ №00001174 від 16.11.2021, серії ВМ №00001320 від 18.11.2021, серії ВМ №00001442 від 22.11.2021, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті встановлено, що:
- 16.11.2021 о 07 год. 37 хв. ОСОБА_1 за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, допустив рух транспортного засобу марки Ginaf M-5250TS, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 23,6 % (14,971 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,3 % (4,062 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 33,2 % (12,906 тон) (а.с.13).
- 17.11.2021 о 21 год. 04 хв. ОСОБА_1 за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, допустив рух транспортного засобу марки Ginaf M-5250TS, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: загальної маси транспортного засобу на 26,4 % (16,216 тон), навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 9 % (4,778 тон), навантаження на строєні осі транспортного засобу на 35,3 % (13,436 тон) (а.с.18).
- 21.11.2021 о 20 год. 39 хв. ОСОБА_1 за адресою М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000, допустив рух транспортного засобу марки Ginaf M-5250TS, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 6,4 % (5,884 тон) (а.с.23).
Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.
Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не обґрунтував відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах.
Також суд першої інстанції вважає, що у даному випадку, результати вимірювань технічного засобу, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є суперечливими і неправильними, оскільки інші технічні засоби не показали відхилень від норми, а думка відповідача щодо зміни ваги/габаритів транспортного засобу у проміжку між ваговими комплексами нічим не доводиться.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Так, згідно вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 22.1 Правил дорожнього руху маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Як зазначено у п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Таким чином, у п. 22.5 Правил дорожнього руху передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.
При цьому, ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
У примітці до ст. 132-1 КУпАП вказано, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі М-03, Київ-Харків-Довжанський, км 81+000. При цьому, посадовими особами Укртрансбезпеки використовувались вимірювальне обладнання автоматичного пункту прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів в русі типу ІТС «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM)».
Вимірюваними обладнаннями автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу GINAF М-5250TS, д.н.з НОМЕР_1 , за результатами чого було встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР – навантаження на здвоєні осі ТЗ на 5,3% (4.062 тон), навантаження на строєні осі ТЗ на 33,2 % (12,906 тон), перевищення навантаження на строєні осі ТЗ на 6,4% (5.884 тон), перевищення загальної маси ТЗ на 26,4 % (16.216 тон), навантаження на здвоєні осі ТЗ на 9% (4.778 тон), навантаження на строєні осі ТЗ на 35,3 % (13.436 тон).
Отже, як слідує із оскаржуваних постанов, штрафи винесено з урахуванням найбільшого відсотку перевищення саме на строєну вісь транспортного засобу.
При цьому, колегія суддів приймає до уваги посилання позивача на те, що транспортний засіб їхав по одному маршруту через два окремі автоматичні вагові комплекси Укртрансбезпеки WIM 3 та WIM 4. Однак, із двох вказаних автомобільних комплексів Укртрансбезпеки перевищення вагових норм відобразилось лише на автоматичном ваговому комплексі WIM 3, на іншому автоматичному комплексі WIM 4 не зафіксовано жодних фактів перевищення вагових норм. В підтвердження цього позивач надав товаро-транспортні накладні та GPS-трекінг руху належного йому транспортного засобу за відповідні дати вказані в оскаржуваних постановах (а.с.16,17,21,22,26,27).
Слід звернути увагу, що у вiдповiдностi до пп. 2,3 п. 2 Постанови Кабiнетy Міністрів України вiд 27.06.2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобiльних дорiг загального користування», вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимiрювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрiв фактичної маси та навантаження на вісь (oci) транспортного засобу, що проводяться згiдно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сферi метрологiї; великоваговi та великогабаритнi транспортнi засоби - транспортнi засоби, ваговi та/або габаритнi параметри яких перевищують нормативнi навантаження на вісь (oci) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрiв, що зазначенi у пунктi 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабiнетy Mіністрів України вiд 10.10.2001 року №1306. При цьому транспортний засiб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи бiльш як на 2 вiдсотки.
Вiдповiдно до п. 9 роздiлу II «Вимог до облаштування та технiчного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобiльних дорогах загального користyвання», затверджених наказом міністерства iнфраструктури вiд 28.07.2016 р. № 255, вагове обладнення повинно забезпечувати по осьове зважування у pyci i визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше нiж 2 вiдсотки та дискретністю вимірювання в межах технiчних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довiдка повинна мiстити показники зважування, виданi спеціалізованим обладнанням по кожнiй ocі окремо, а також пiдсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.
Отже, наявність одиночних, здвоєних чи строєних осей встановлюється шляхом здійснення належного вимірювання відстаней між осями та фіксування цих параметрів у акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Однак, відповідачем не надано доказів перевірки та фіксування факту наявності у автомобілі строєних, здвоєних чи одиночних осей. 
Не надано й відповідачем чеки зважування по осях по двох вагових комплексах WIM3 та WIM4 по транспортному засобу Ginaf M-5250TS, д.н.з. НОМЕР_1 за 16.11.2021, 17.11.2021 та 20.11.2021; та акти вимірювань відстані між осями на підтвердження факту строєних осей, що не дає можливості з`ясувати на основі чого уповноважена особа дійшла висновку про перевищення навантаження саме на здвоєні та строєні осі.
Оскаржувані постанови не містять жодної інформації про загальну фактичну вагу на строєні осі транспортного засобу, про норму, яка взята для обчислення, а також не містять жодної інформації про наявність осей у транспортному засобі, про результати вимірювання відстаней між осями. 
Тобто, відповідач належним чином не обґрунтував відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження визначеному в тонах.
Таким чином, у даному випадку суд вважає, що результати вимірювань технічного засобу, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є суперечливими і неправильними, оскільки інші технічні засоби не показали відхилень від норми, а думка відповідача щодо зміни ваги/габаритів транспортного засобу у проміжку між ваговими комплексами нічим не доводиться.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови є необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам законодавства.
На підставі наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані постанови серії ВМ №00001174 від 16.11.2021, серії ВМ №00001320 від 18.11.2021 серії ВМ№00001442 від 22.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП є протиправними та підлягають скасуванню, а справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП стосовно позивача підлягають закриттю.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3  статті 272 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.