ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2022 р.                                                                  Справа №914/1074/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                В.М. Гриців
 І.Б. Малех,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області за № 1300-5903-7/78706 від 01.09.2022 року (вх. № 01-05/2184/22 від 05.09.2022 року) 
на рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 року (суддя В.П.  Трускавецький; повний текст рішення складено 19.08.2022 року)
у справі № 914/1074/22
за позовом: Львівського міського центру зайнятості 
до відповідача: Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області 
про стягнення 71898,38 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

30.05.2022 року Львівський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області про стягнення 71898,38 грн. шкоди у формі сплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю через відмову у призначенні пенсії за віком.
Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення (завдання збитків), а саме: протиправної поведінки, яка полягає у неправомірній відмові ГУ ПФУ у Львівській області у призначені пенсії ОСОБА_1 , що встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі № 380/9986/20, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021; наявністю шкоди у розмірі 71898,38  грн., виплаченої позивачем допомоги по безробіттю ОСОБА_1 у період з 20.10.2020 до 16.06.2021, на яку остання не отримала б права за умови своєчасного призначення пенсії за віком і перебування в статусі пенсіонера; причинно - наслідкового зв`язку між статусом пенсіонера і статусом безробітного, що є взаємовиключними згідно з положеннями ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Позивач зазначає, що з вини відповідача ОСОБА_1 отримувала допомогу по безробіттю з 20.10.2020 до 16.06.2021 за рахунок коштів позивача. Отже, за вказаний період відповідач повинен сплатити позивачу суму виплаченої допомоги по безробіттю, оскільки Львівський міський центр зайнятості не здійснював би виплату такої допомоги у разі своєчасного призначення та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .
Рішенням господарського суду Львівської області від 16.08.2022 року у справі №914/1074/22 (суддя В.П. Трускавецький) повністю задоволено позов. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь Львівського міського центру зайнятості - 71898,38 грн. відшкодування витрат на виплату допомоги по безробіттю та 2481,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору (а.с. 133-140).
Рішення суду мотивоване тим, що здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є витратами відповідача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії ОСОБА_1 . Суд зазначив, що внаслідок неправомірних дій відповідача громадянка ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, яке їй гарантовано чинним законодавством, а Львівський міський центр зайнятості безпідставно здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно - наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Зазначає, що для покладення на відповідача обов`язку відшкодування шкоди необхідна наявність певних підстав, таких як неправомірні рішення, дії чи бездіяльність, вина, яка може полягати в умислі чи необережності, наявність шкоди для позивача внаслідок дій відповідача і безпосередній причинний зв`язок між шкодою та правопорушенням. Звертає увагу на те, що заявлена до стягнення сума сплачена позивачем добровільно (виплачена, як допомога по безробіттю у зв`язку з наданням ОСОБА_1 статусу безробітної). Наведене, на переконання скаржника, свідчить про відсутність матеріальної шкоди, відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у вигляді коштів, перерахованих ОСОБА_1 . Апелянт вважає, що в даному випадку немає його вини, оскільки Управління, приймаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, не могло передбачити, що ОСОБА_1 звернеться до Львівського міського районного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної, та заявою про призначення виплати (допомоги) по безробіттю. Стверджує, що рішення Управління про відмову у призначенні пенсії за віком, чи рішення про призначення пенсійної виплати не стосуються Львівського міськрайонного центру зайнятості, оскільки вони прийняті відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту завдання йому Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області матеріальної шкоди та не доведено наявності причинного зв`язку між діями Управління та шкодою, завданою Львівському міському районному центру зайнятості, що є обов`язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди відповідно до статті 1166 ЦК  України. Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що ОСОБА_1 реалізувала своє право на оскарження рішення органу ПФУ щодо призначення пенсії за вислугу років в судовому порядку (подала позовну заяву до суду 10.12.2020). Львівським окружним адміністративним судом винесено рішення 18.06.2021 у справі №  380/9986/20 на користь ОСОБА_1 , яке набрало законної сили. Відповідно ОСОБА_1 зобов`язана була ще в грудні 2020 року повідомити Львівський міський центр зайнятості щодо обставин, які можуть вплинути на виплату допомоги по безробіттю. Львівським міським центром зайнятості не було проведено розслідування страхового випадку та не було складено відповідного акта про те, що ОСОБА_1 , у порушення пункту 2 частини 1 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», своєчасно не подала відомостей про отримання права на пенсію за вислугу років. Відтак, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 36 Закону № 1533 стягненню з ОСОБА_1 підлягають грошові кошти, виплачені їй, як допомога по безробіттю у зв`язку із умисним невиконанням нею обов`язків зареєстрованої безробітної та зловживання ними. Отже, Львівський міський центр зайнятості мав звернутися до ОСОБА_1 про повернення йому коштів, а саме виплаченої їй допомоги по безробіттю в сумі 71898,38 грн. У випадку відмови особи від повернення даних коштів, позивач мав право стягнення цих коштів з даної особи в судовому порядку, як це передбачено частиною 3 ст. 36 Закону № 1533 та статтею 400 ЦК України. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 у справі №914/1074/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову. 

 Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема зазначає, що право на пенсію за віком ОСОБА_1 не визнавалось ГУ ПФУ у Львівській області станом на 20.10.2020 (дата отримання статусу безробітної особи і початку виплати допомоги по безробіттю Львівським міським центром зайнятості), а також заперечувалось згідно правової позиції ГУ ПФУ у Львівській області в судовому процесі у справі №380/9986/20, що свідчить про відсутність заборони 20.10.2020 для ОСОБА_1 звертатись до центру зайнятості. На час виплати ОСОБА_1 забезпечення по безробіттю відбувалися судові процеси. Тому, сам лише факт оскарження ОСОБА_1 в судовому порядку відмови у призначенні їй пенсії не є тією обставиною, яка впливає на умови виплати забезпечення по безробіттю та надання соціальних послуг. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області з заявою від 10.06.2021 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №380/9986/20 щодо призначення пенсії за віком, так як рішення яке набрало законної сили 03.06.2021, ГУ ПФУу Львівській області не виконувалось. ГУ ПФУ у Львівській області листом вих. №8671-7376/Г-52/8-1300/21 від 09.07.2021 повідомило ОСОБА_1 про результати розгляду заяви від 10.06.2021. У зв`язку із протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 20.10.2020, що підтверджується рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №380/9986/20, яке набрало законної сили, Львівському міському центру зайнятості завдано майнової (матеріальної) шкоди у розмірі виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 20.10.2020 по 16.06.2021 в сумі 71898,38 грн. Львівський міський центр зайнятості не здійснював би виплату допомоги по безробіттю з 20.10.2020 у разі своєчасного призначення та виплати пенсії за віком. Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 здійснювалася Львівським міським центром зайнятості не добровільно, а на виконання вимог Закону України «Про зайнятість населення». Просить рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 у справі №  914/1074/22 залити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/1074/22 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех. 
Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/1074/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті  270  Господарського процесуального кодексу України.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Сторони у справі обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 року у справі № 914/1074/22.
На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на судове рішення у справі №914/1074/22, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Із наявних у судовій справі копій документів вбачається, що ОСОБА_1 20.10.2020 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (а.с. 76).
За наслідками розгляду такої заяви, Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №134550010450 від 23.10.2020 у зв`язку з відсутністю підстав для дострокового призначення пенсії за віком (а.с. 77-79).
20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Львівського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 13-14).
Згідно інформації з персональної картки, створеної Львівським міським центром зайнятості, ОСОБА_1 надано статус безробітного з 20.10.2020 та призначено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 20.10.2020 № НТ201020) (а.с. 15-16).
Відповідно до додатку 4 до персональної картки № 135020102000008 ОСОБА_1 у період з 20.10.2020 до 16.06.2021 отримала виплати допомоги по безробіттю у розмірі 71898,38 грн. (а.с. 17-23).
В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій про відмову у призначенні пенсії протиправними та зобов`язання вчинити дії по призначенню пенсії за віком (а.с. 84-86).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №  380/9986/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021, задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №134550010450 від 23.10.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 20.10.2020 пенсію за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (а.с. 24-33, 36-42).
Львівський окружний адміністративний суд встановив, що 20.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні». За результатами розгляду вказаної заяви Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийняло рішення № 134550010450 від 23.10.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю підстав для дострокового призначення пенсії за віком. Суд визнав протиправним вказане рішення Пенсійного фонду, встановивши, що ОСОБА_1 відповідає трьом обов`язковим умовам для призначення пенсії за віком достроково згідно ст.21 Закону №3721-XII. При цьому, оскільки ст.49 Закону №5067-VI була виключена внаслідок прийняття Закону №76-VIII, то призначення пенсії на підставі ст.21 Закону №3721-ХІІ є можливим без обов`язкового подання клопотання (направлення) про достроковий вихід на пенсію. Суд також звернув увагу, що при розгляді заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ не висловило зауважень щодо того, що нею подано заяву не встановленої Порядком №22-1 форми та не вказало на наявність її недоліків.
На виконання Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №  380/9986/20 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.10.2020 року, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду від 25.06.2021 року (рішення №134550011510 від 25.06.2021) (а.с.119-120).
На підставі наказу Львівського міського центру зайнятості № НТ210802 від 03.08.2021   ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю з 03.08.2021 (а.с. 15-16).
05 квітня 2022 року Львівським міським центром зайнятості проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» про, що складено акт № 26 (а.с. 48-49). 
В ході розслідування встановлено, що у червні 2021 року ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №  380/9986/20 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 з 20.10.2020 пенсії за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».
06.04.2022 позивач на адресу відповідача скерував повідомлення № 10-662/22 з вимогою у п`ятнадцятиденний термін з моменту отримання даного повідомлення повернути кошти у розмірі 71898,38 грн. витрачені, як допомога по безробіттю (а.с. 52-53).
У відповідь на таке повідомлення відповідач у листі від 14.04.2022 вказав на відсутність підстав для повернення вказаних коштів (а.с. 54-57).
03 травня 2022 року позивач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з листом № 10-811/22, в якому просив у найкоротші строки підтвердити зарахування коштів допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 20.10.2020 до 02.08.2021 на загальну суму 71898,38  грн. (а.с. 50).
Листом № 20.1.0.0.0/7-220511/5041 від 16.05.2022 АТ КБ «ПриватБанк» підтвердило своєчасне та в повному обсязі зарахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_1 в сумах згідно листа (а.с. 51).
Несплата відповідачем коштів, виплачених позивачем як допомога по безробіттю ОСОБА_1 слугувала підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" відносини у сфері зайнятості населення регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, Господарським та Цивільним кодексами України, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", іншими актами законодавства.
Відповідно до пункту1 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування.
Пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" передбачено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" особи працездатного віку - особи віком від 16 років, які не досягли встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку.
Статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення"). 
Згідно з частиною 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції станом на 20.10.2020 року) статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Положеннями пунктів 2, 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" унормовано, що суб`єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
В частині 1 статті 1173 Цивільного кодексу України унормовано, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, яке включає у якості складових елементів: шкоду, протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду, причинний зв`язок між ними, а також вину особи, що заподіяла збитки.
Терміном “шкода” позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв`язок - це відповідний об`єктивно існуючий зв`язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки (шкоду).
Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.
В ході розгляду справи суд встановив, що внаслідок неправомірних дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у незаконній відмові ОСОБА_1 у призначенні достроково пенсії за віком на підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», Львівський міський центр зайнятості здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Неправомірність вищевказаних дій відповідача (відмова ОСОБА_1 у призначенні достроково пенсії за віком на підставі ст. 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні») встановлена в процесі розгляду адміністративної справи №380/9986/20, за результатами розгляду якої Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення від 11.12.2020 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 134550010450 від 23.10.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 з 20.10.2020 пенсію за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні».
В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відтак, обставини протиправної поведінки відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні ОСОБА_1 пенсії, є встановленими та не підлягають доведенню.
Виходячи з аналізу наведених вище положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати відповідачем пенсії ОСОБА_1 , про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.
Колегія суддів зауважує, що виплата по безробіттю здійснювалась позивачем не добровільно, як стверджує скаржник, а на виконання вимог Заклну України «Про зайнятість населення».
Як вірно зауважив суд першої інстанції, внаслідок неправомірних дій відповідача, ОСОБА_1 своєчасно не отримала призначення пенсійного забезпечення, яке їй гарантовано чинним законодавством, а Львівський міський центр зайнятості безпідставно здійснив їй виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь - яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно - наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.
Щодо посилань скаржника на на ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та його доводів про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 виплаченої їй допомоги по безробіттю у зв`язку з невиконанням обов`язку щодо повідомлення центру зайнятості про звернення до суду з позовом до Пенсійного фонду про визнання незаконною відмови у призначенні йому пенсії (ще у період подання позову до Львівського окружного адміністративного суду - в листопаді 2020 року), колегія суддів зазначає таке.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Частиною 3 статті 36 вищезазначеного Закону встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що право на пенсію за віком ОСОБА_1 не визнавалось ГУ ПФУ у Львівській області станом на 20.10.2020 (дата отримання статусу безробітної особи і початку виплати допомоги по безробіттю Львівським міським центром зайнятості). Як вірно встановив місцевий господарський суд, на час виплати ОСОБА_1 забезпечення по безробіттю відбувалися судові процеси. Тому сам лише факт оскарження ОСОБА_1 в судовому порядку відмови у призначенні їй пенсії не є тією обставиною, яка впливає на умови виплати забезпечення по безробіттю та надання соціальних послуг.
В ході розгляду даної справи встановлено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року в адміністративній справі №380/9986/20 було виконане відповідачем 25.06.2021, про що свідчить вищеописана довідка органу ПФУ з посиланням на рішення №134550011510 від 25.06.2021.
Таким чином, внаслідок протиправної відмови органу Пенсійного фонду України у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі статті 21 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», завдано матеріальної шкоди (збитків) Львівському міському центру зайнятості у розмірі отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю 71898,38 грн. за період з 20.10.2020 до 16.06.2021. 
Між завданою шкодою і неправомірними діями відповідача існує причинний зв`язок.
Матеріали даної судової справи не містять доказів, які давали б можливість суду дійти висновку про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу.
Вищенаведеним підтверджується наявність усіх передбачених чинним законодавством складових елементів правопорушення, яке є підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано та підставно задоволив позовні вимоги та стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь Львівського міського центру зайнятості 71898,38  грн. шкоди, завданої неправомірними діями, внаслідок виплати допомоги по безробіттю.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про наявність у діях ОСОБА_1 вини в заподіянні шкоди позивачу з підстав неповідомлення центру зайнятості про наявність адміністративного процесу до органу Пенсійного фонду України, оскільки саме внаслідок протиправної відмови відповідача у призначенні пенсії, зазначена громадянка була вимушена звернутися до позивача за одержанням допомоги по безробіттю, а згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" наявність спору особи з органом Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії не є підставою для відмови у призначенні допомоги по безробіттю.
Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 року у справі №914/1074/22.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області за № 1300-5903-7/78706 від 01.09.2022 року (вх. № 01-05/2184/22 від 05.09.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 16.08.2022 у справі № 914/1074/22 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                     І.Б. Малех