П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 1570/2702/2012	

Категорія:112000000          Головуючий в 1 інстанції:Катаєва Е.В.
          Час і місце ухвалення:м. Одеса
          Дата складання повного тексту:08.09.2022

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.
при секретарі – Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року про відмову у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Прокурора Арцизького району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Арцизькому районі Одеської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "ім. Димитрова" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених за віком на пільгових умовах за списком №2,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду від 30 травня 2012 року адміністративний позов Прокурора Арцизького району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду (далі – УПФ) України в Арцизькому районі Одеської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу (далі – СВК) "ім.Димитрова" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій призначених за віком на пільгових умовах за списком №2 – задоволено. 
Стягнуто з СВК "ім. Димитрова" (код ЄДРПОУ 03765944) на користь УПФ України в Арцизькому районі Одеської області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №2 у розмірі 11 292,44 грн.
Постанова суду набрала законної сили – 18 червня 2012 року. 
05 липня 2012 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №1570/2702/2012 від 10 липня 2012 року. 
Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 18 червня 2013 року.
16 серпня 2022 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФ України в Одеській області) надійшла заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження по справі №1570/2702/2012.
В обґрунтування заяви зазначено, що вказаний виконавчий лист було своєчасно звернуто до виконання, втім погашення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії не відбулося, у зв`язку із відсутністю майна, на яке можливо було звернути стягнення.
Разом з тим, пропуск строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання пенсійний орган обґрунтовує неодноразовою реорганізацією управлінь.
Заявник вказує, що Головне управління листами №1500-0803-8/82901 від 28 жовтня 2020 року, №1500-0803-8/43964 від 08 квітня 2021 року, №1500-0803-8/140124 від 09 листопада 2021 року, №1500-0903-8/58602 від 08 червня 2022 року, зверталось до Голови ліквідаційної комісії СВК "ім. Димитрова" з проханням надати інформацію про хід ліквідаційної процедури щодо даного боржника, наявність у нього майна та заходи, які приймаються з метою погашення заборгованості, а також ймовірне прогнозування подальшого погашення вказаної заборгованості.
30 червня 2022 року листом за №23/22 Головою СВК "ім. Димитрова" Мілєвим П.Д. виконавчі листи по стягненню заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії на загальну суму 448 656,65 грн, було повернуто пенсійному органу, оскільки повна ліквідація СВК "ім. Димитрова" не відбулася у зв`язку із не зняттям арешту з рахунків підприємства.
У зв`язку з неодноразовою реорганізацією управлінь та вищезазначених обставин Головне управління не мало можливості звернути до примусового виконання виконавчий лист, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року відмовлено ГУПФ України в Одеській області у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження по справі №1570/2702/2012.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          ГУПФ України в Одеській області не було відомо про 28 грудня 2018 року – дату проведення реєстрації запису про відміну у припиненні юридичної особи, а на обліку у Головного управління перебуває дуже багато юридичних осіб, тому у представників управління фактично відсутня можливість постійно моніторити внесення та зміну всіх записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по підприємствам. Голова ліквідаційної комісії не повідомив управління про вказані дії, а тому як тільки пенсійному органу стало відомо про внесення вказаного запису, було вжито всіх можливих заходів щодо повернення виконавчого листа у справі для спрямування його до виконання.
Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд першої інстанції вказав, що заявником не надано належних та допустимих доказів щодо наявності поважних причин, які не залежали від його волі як стягувача, а наведені заявником причини свідчать про відсутність об`єктивних обставин, що унеможливлювали пред`явлення виконавчого листа до примусового стягнення з дати набрання законної сили постанови до подачі вказаної заяви - понад 10 років.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 243, 248 КАС України, ч.ч.1, 2, 6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Колегія суддів зазначає, що на час пред`явлення пенсійним органом виконавчого листа до виконання чинними були норми Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (далі – Закон №606-XIV).
Частиною 2 ст. 22 Закону №606-XIV встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
02 червня 2016 року прийнятий Закон України "Про виконавче провадження" №1404- VIII (далі – Закон №1404-VIII).
Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом
До прийняття Закону №1404-VIII рішення суду не було виконано, доказів щодо застосування будь-яких заходів до його виконання заявником не надано.
Відповідно до частин 1, 2 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Отже, законодавцем змінено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання за якими стягувачем є держава або державний орган, а саме зменшено його до трьох місяців, чим фактично підвищено вимоги до державних органів та їх відповідальність щодо питань своєчасного виконання рішень суду та прийняття встановлених законодавством відповідних заходів.
Так, колегія суддів наголошує на тому, що стягувачем у виконавчому провадженні є суб`єкт владних повноважень.
Частиною 6 ст. 12 вищевказаного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У відповідності до частин 1-2 ст. 376 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Разом з тим, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.
З матеріалів справи вбачається, що під час проведення виконавчих дій з підприємства СВК "ім. Димитрова" кошти стягнуті не були, у зв`язку із відсутністю майна, на яке можливо було звернути стягнення.
Втім, заявник не надає доказів, щодо оскаржень дії державного виконавця під час виконавчого провадження, або інших дій, вчинених суб`єктом владних повноважень для виконання рішення суду.
Тільки, починаючи з 2020 року, листами від №1500-0803-8/82901 від 28 жовтня 2020 року, №1500-0803-8/43964 від 08 квітня 2021 року, №1500-0803-8/140124 від 09 листопада 2021 року, №1500-0903- 8/58602 від 08 червня 2022 року стягувач почав звертатися до боржника із проханням надати інформацію про хід ліквідаційної процедури боржника та наявності у нього майна.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, після подання виконавчого листа до виконання та зі спливом річного строку відведеного на здійснення виконавчих дій стягувач міг та повинен був дізнатись про невиконання рішення суду в примусовому порядку, відповідно міг вжити необхідних заходів для його виконання: оскарження бездіяльності державного виконавця; повторного подання виконавчого листа до виконання.
При цьому, заявник не надав доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин неможливості здійснити дієві заходи, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання рішення суду або причин, які б перешкоджали заявнику реалізувати свої повноваження як суб`єкту владних повноважень, на користь якого ухвалено рішення суду щодо примусового виконання такого рішення.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ГУПФ України в Одеській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та заміну сторони виконавчого провадження у даній справі.
Посилання скаржника на численну реорганізацію органів Пенсійного фонду України та на значне навантаження у зв`язку з великою кількістю аналогічних справ, на переконання колегії суддів, не вказує на поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно ст.ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2022 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.