ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 грудня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/3804/21
Головуючий у першій інстанції - Ковальова Т. Г.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1026/22

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді - Шитченко Н.В.,
суддів - Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,  
із секретарем Зіньковець О.О.,  
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат»,
відповідачі: Фермерське господарство «Павленко Агро», ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Фермерського господарства «Павленко Агро», ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди та визнання права власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, вирощену підприємством на земельних ділянках, 
місце ухвалення судового рішення - м. Ніжин,
час проголошення рішення суду - 11 год. 30 хв,
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції 18 серпня 2022 року.

                                       У С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі - ТОВ АПК «Магнат») звернулося з позовом до ФГ «Павленко Агро», ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням змінених вимог, просило визнати за ним переважне право на укладення договорів оренди земельних ділянок, розташованих на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №№ 7423380400:08:001:1254, 7423380400:08:001:0945; перевести права та обов`язки орендаря за договором оренди земельної ділянки площею 0,8072 га з кадастровим номером 7423380400:08:001:1254 від 18 травня 2020 року, номером запису про інше речове право 36738696 від 28 травня 2020 року та за договором оренди земельної ділянки площею 2,0056 га з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945 від 18 травня 2020 року, номером запису про інше речове право 36734171 від 28 травня 2020 року з ФГ «Павленко Агро»  на ТОВ АПК «Магнат», а також визнати за позивачем право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, вирощену підприємством на цих земельних ділянках.
У мотивування заявлених вимог зазначало, що 27 січня 2015 року між Ніжинською районною державною адміністрацією Чернігівської області  та ТОВ АПК «Магнат» укладено договір оренди землі, за умовами якого у користуванні позивача перебувала земельна ділянка з кадастровим номером № 7423380400:08:001:0945 площею 2,0056 га строком на 10 років. 
28 квітня 2020 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на земельні ділянки з числа не витребуваних паїв з кадастровими номерами №№ 7423380400:08:001:1254, 7423380400:08:001:0945, які 18 травня 2020 року передала в оренду ФГ «Павленко Агро» строком дії до 20 травня 2030 року, чим порушила першочергове право ТОВ АПК «Магнат» на укладення договорів оренди земельної ділянки, належних відповідачці.
Позивач указував на те, що земельна ділянка з кадастровими номерами № 7423380400:08:001:1254 загальною площею 0,8072 га та земельна ділянка з кадастровим номером № 7423380400:08:001:0945 площею 2,0056 га знаходяться в масивах полів №№ 202, 517, які тривалий час обробляє ТОВ АПК «Магнат», у користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок даних полів, а отже, відповідно до приписів ч. 4 ст. 37-1 ЗК України, товариству належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення. Оскільки ТОВ АПК «Магнат» має переважне право на укладення договорів оренди земельних ділянок, які належать ОСОБА_1 , 02 червня 2021 року воно звернулося до останньої з повідомленням про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди вищевказаної земельної ділянки на тих самих умовах, на яких було укладено договір з ФГ «Павленко Агро», проте отримало відмову відповідачки.
Товариство зазначало, що ТОВ АПК «Магнат» як істотний землекористувач є належним користувачем масивів полів №№ 202, 517, а також земельних ділянок, що знаходяться в цих масивах, зокрема з кадастровими номерами №№ 7423380400:08:001:1254, 7423380400:08:001:0945 до моменту їх виділення в натурі на місцевості та встановлення межових знаків,  а тому згідно з п. «б» ч. 1 ст. 95 ЗК України має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, а також на вироблену продукцію на спірній ділянці.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року закрито провадження у справі за позовом ТОВ АПК «Магнат» до ФГ «Павленко Агро», ОСОБА_1 у частині вимог про визнання права власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур, на вироблену продукцію, вирощену підприємством на земельних ділянках.
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ АПК «Магнат» до ФГ «Павленко Агро»,  ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок, переведення прав та обов`язків орендаря за договорами оренди.
Додатковим рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 серпня 2022 року стягнуто з ТОВ АПК «Магнат» на користь ФГ «Павленко Агро» 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі ТОВ АПК «Магнат», посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що ТОВ АПК «Магнат» у масиві земель площею 320,6543 га (поле № 517) та 393,1852 га (поле № 202), у якому знаходяться і земельні ділянки з кадастровими номерами №№ 7423380400:08:001:1254, 7423380400:08:001:0945, орендує понад 75%  земельних ділянок масиву понад 10 років, а отже, відповідно до абз. 2 п. 4 ст. 37-1 ЗК України має право користування іншою частиною земель сільськогосподарського призначення.
Представник позивача зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ТОВ АПК «Магнат» до певного часу не було відомо ні про оформлення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 , ні про укладення між відповідачами договорів оренди. Поза увагою суду залишилось і те, що, дізнавшись про укладення оспорюваних договорів оренди, позивач направив відповідачці пропозицію щодо необхідності розірвання договору оренди з ФГ «Павленко Агро» та укладення такого договору з ТОВ АПК «Магнат» на тих же умовах. Указує, що у позивача відсутній нормативно закріплений обов`язок слідкувати за зміною правового статусу невитребуваних земельних паїв, отже, товариство не могло бути обізнаним про зміну власника ділянки.
Звертає увагу апеляційного суду, що право власності на спірні земельні ділянки за ОСОБА_1 оформлено 28 квітня 2020 року, а вже 18 травня 2020 року між відповідачами укладено договори оренди земельних ділянок, що, на думку позивача, спрямовано на порушення переважного права ТОВ АПК «Магнат» на укладення договорів оренди земельних ділянок на підставі ч. 4 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі». 
Стверджує, що оформлення землевпорядної документації та права власності на спірні земельні ділянки відбулись по графічних матеріалах без реального встановлення меж в натурі, що суперечить вимогам ст. 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Інструкції про встановлення (відновлення) меж землевпорядних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, що свідчить про необґрунтовані дії відповідачів.
Відзив на апеляційну скаргу від ФГ «Павленко Агро», ОСОБА_1 у встановлений судом строк не надходив.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв 29 листопада 2022 року.
25 жовтня 2022 року апеляційним судом направлено учасникам справи листа з роз`ясненням можливості надання письмової заяви про розгляд справи без їх участі у зв`язку з рекомендаціями Ради суддів України від 02 березня 2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану і зважаючи на те, що дана справа не є невідкладною, а також те, що обставини, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії проти України наразі тривають.
28 листопада 2022 року надійшло клопотання представника ТОВ АПК «Магнат» - адвоката Цвіркуна І.О. про відкладення розгляду справи або оголошення перерви для ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та для можливості реалізації його прав і обов`язків.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року наведене клопотанням представника ТОВ АПК «Магнат» задоволено та  оголошено перерву у даній справі до 09 год. 00 хв. 14 грудня 2022 року.
14 грудня 2022 року у судове засідання апеляційного суду сторони або їх представники не з`явилися.
12 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ТОВ АПК «Магнат» - адвоката Цвіркуна І.О. про зупинення провадження до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільних справ № 733/1064/21, № 733/1066/21, № 733/1067/21, № 733/1065/21, № 733/1070/21 та № 733/1068/21, оскільки зміст правовідносин та предмет доказування є аналогічний даній справи № 740/3804/21.
Апеляційний суд вважає, що заявлене позивачем клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.
При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (ч. 2 ст. 416 ЦПК України).
За інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, справи №№ 733/1067/21, 733/1070/21 перебувають на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 733/1068/21 - на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, справи №№ 733/1064/21, 733/1065/21, 733/1066/21 - на розгляді Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, а не палати, об`єднаної палати чи Великої Палати Верховного Суду.
Отже, підстави, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, для зупинення провадження у цій справі до закінчення розгляду в касаційному порядку справ № 733/1064/21, № 733/1066/21, № 733/1067/21, № 733/1065/21, № 733/1070/21 та № 733/1068/21 відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 757/55440/18-ц, від 17 березня 2021 року у справі № 423/405/18, від 21 липня 2021 року у справі № 265/2189/20,  від 19 лютого 2020 року у справі № 607/18957/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 728/2144/19.
Апеляційний суд виходить з того, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.
13 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ТОВ АПК «Магнат» - адвоката Цвіркуна І.О. про відкладення (перенесення) розгляду даної справи у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні у Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області по справі № 740/1011/22. Доказів на підтвердження викладених обставин представник позивача суду не надав.
Заявлене представником позивача клопотання про відкладення розгляду справи також задоволенню не підлягає з огляду на таке.
За положеннями ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України, і повинні здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Смірнова проти України» та «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ у справі «Красношапка проти України»).
За відкритими даними, наявними на офіційному сайті Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, справу № 740/1011/22 призначено до судового розгляду на 14 грудня 2022 року о 14 год. 00 хв.
Суд виходить з того, що представником ТОВ АПК «Магнат» не надано доказів неможливості з`явитися у судове засідання апеляційного суду, призначене о 09 год. 00 хв 14 грудня 2022 року, зважаючи на те, що судовий розгляд справи № 740/1011/22 призначено цього ж дня о 14 год. 00 хв. 
Клопотання від сторони позивача про розгляд справи в режимі відеоконференції, в тому числі за допомогою власних засобів зв`язку до апеляційного суду не надходило.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи  або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи незалежно від причин неявки. 
Виходячи з другої поспіль неявки у судове засідання представника позивача, який є юридичною особою, і не підтвердив поважність причин  неявки, апеляційний суд вважає можними розглянути справу за його відсутності, з урахуванням належного повідомлення сторони позивача про дату, час і місце розгляду справи.
14 грудня 2022 року на електронну адресу суду надійшла заява представника ФГ «Павленко Агро» - адвоката Івашка В.В. про розгляд даної справи без участі представника. У заяві зазначено, що відповідач просить відхилити апеляційну скаргу ТОВ АПК «Магнат» на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року, а рішення суду - залишити без змін.
ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй поштового відправлення.
За змістом ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Отже, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ АПК «Магнат» про визнання переважного права на укладання договорів оренди земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з того, що договір оренди земельної ділянки, укладений 27 січня 2015 року між Ніжинською районною державною адміністрацією Чернігівської області та ТОВ АПК «Магнат», припинено. Орендар і власник паю за власним бажанням можуть укласти між собою договір оренди земельної ділянки, при цьому на вказані правовідносини не поширюється правило переважного права на оренду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ АПК «Магнат» про переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди землі спірних земельних ділянок з ФГ «Павленко Агро» на позивача, суд першої інстанції виходив з того, що такі вимоги є похідними від вимог про визнання за ТОВ АПК «Магнат» переважного права на укладення з ОСОБА_1 договорів оренди земельних ділянок.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.
У справі встановлено, що 27 січня 2015 року між Ніжинською районною державною адміністрацією (далі - орендодавець) та ТОВ АПК «Магнат»  (далі - орендар) укладено договір оренди землі № 96, за умовами якого  орендодавець згідно з розпорядженням Ніжинської райдержадміністрації від 24 липня 2014 року № 189 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в межах території Безуглівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945, площею 2,0056 га (а.с. 59-61). 
Пунктом 8 цього договору визначено, що договір укладено строком на 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця  про намір продовжити його дію.
У пункті 33 цього договору визначено, що дія договору припиняється, у тому числі, у разі появи власника-спадкоємця на орендовану ділянку.
Того ж дня, 27 січня 2015 року складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 27 січня 2015 року, які є додатками №№ 1, 2 до договору оренди від 27 січня 2015 року (а.с. 62, 62 зворот).
04 червня 2018 року між Ніжинською районною державною адміністрацією та ТОВ АПК «Магнат» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 96 від 27 січня 2015 року, за яким внесено зміни і доповнення, у тому числі, проводжено строк дії договору на 15 років з моменту підписання додаткової угоди (а.с. 65).
27 березня 2019 року між Ніжинською районною державною адміністрацією та ТОВ АПК «Магнат» укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 96 від 27 січня 2015 року, за яким внесено зміни і доповнення, у тому числі, сторони домовилися продовжити строк дії договору, у зв`язку з чим п. 8 договору викладено в новій редакції: «Договір укладено до 31 грудня 2035 року, але в будь-якому випадку до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку» (а.с. 67).
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 здійснено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945 площею 2,0056 га, а також на земельну ділянку з кадастровим номером 7423380400:08:001:1254 площею 0,8072 га на підставі рішення Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 24 квітня 2020 року (а.с. 16-17).
18 травня 2020 року ОСОБА_1 , як власник спірних земельних ділянок з кадастровими номерами 7423380400:08:001:0945, 7423380400:08:001:1254, які вона набула на підставі рішення Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області від 24 квітня 2020 рок, уклала договори оренди земельних ділянок з ФГ «Павленко Агро» строком до 20 травня 2030 року. Державна реєстрація речових прав здійснена державним реєстратором Ічнянської районної державної адміністрації 28 травня 2020 року (а.с. 16-17).
Як убачається з наявної у матеріалах справи копії листа-повідомлення ТОВ АПК «Магнат» від 02 червня 2021 року, адресованого ОСОБА_1 та  ФГ «Павленко Агро», позивач висловив намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах, на яких було укладено договір оренди землі між відповідачами. Запропоновано у добровільному порядку розірвати договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами 7423380400:08:001:0945, 7423380400:08:001:1254 з ФГ «Павленко Агро» та звернутися до ТОВ АПК «Магнат» для укладення договору оренди землі на тих самих умовах (а.с. 18).
Відповідно до списку земельних ділянок масивів полів № 202, № 517,  орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945 площею 2,0056 га та земельної ділянки з кадастровим номером 7423380400:08:001:1254  площею 0,8072 га, яка належить ОСОБА_1 , є ФГ «Павленко Агро» (а.с. 20-24, 25-29). 
Звернувшись із позовом до ФГ «Павленко Агро» та ОСОБА_1 про визнання переважного права на укладення договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами № 7423380400:08:001:0945, № 7423380400:08:001:1254, позивач зазначав, що належні відповідачці земельні ділянки розташовані в масивах полів, які тривалий час обробляються позивачем, у користуванні якого знаходиться понад 75 % земельних ділянок даних полів, у зв`язку з чим позивач має переважне право на укладення договорів оренди спірних земельних ділянок, а укладенням між відповідачами договорів оренди таке право порушено.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, ЗУ «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України «Про оренду землі».
За приписами ч. 1 ст. 93 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом.
Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про орену землі»).
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років (ст. 19 Закону України «Про оренду землі»).
Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема, припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами ст. 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.
Частинами 3, 4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи.
За наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки, особа (крім особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до ст. 33 цього Закону), якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має переважне право на укладення договору оренди на умовах, не гірших, ніж умови для зазначеної особи. За наявності пропозиції особи, яка має переважне право на поновлення договору оренди відповідно до ст. 33 цього Закону, на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки переважне право, встановлене цією частиною, не застосовується.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ АПК «Магнат».
У справі встановлено, що 27 січня 2015 року між Ніжинською районною державною адміністрацією та ТОВ АПК «Магнат»  укладено договір оренди землі № 96, за умовами якого товариству передано в строкове платне   користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945, площею 2,0056 га, строком до 31 грудня 2035 року до моменту отримання невитребуваних земельних часток (паїв) їх власниками. 
Таким чином, до набуття у власність ОСОБА_1 земельна ділянка з кадастровим номером 7423380400:08:001:0945 мала статус невитребуваних земельних паїв, згодом виділена відповідачці в натурі з єдиного земельного масиву відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». З огляду на трансформацію ділянки з земельної частки (паю), що існувала в умовних кадастрових гектарах, на ділянку, яку виділено ОСОБА_1 в натурі на місцевості, тобто сформовано, змінився її правовий статус. Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що предмет договору оренди від 27 січня 2015 року у виді земельної ділянки площею 2,0056 га (невитребуваної земельної частки (паю) припинив існувати. 
Позивач не заперечував, що дія укладеного ним 27 січня 2015 року з Ніжинською районною державною адмінінстрацією договору оренди землі припинилась відповідно до п. 33 у зв`язку з появою власника на орендовану земельну ділянку. Договір оренди землі від 27 січня 2015 року вважається припиненим з моменту реєстрації права власності за ОСОБА_1 - з 28 квітня 2020 року.
Стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 7423380400:08:001:1254 площею 0,8072 га, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності користування даною земельною ділянкою.
Обґрунтовуючи наявність порушеного права, позивач посилався на положення ч. 3, 4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі» та указував, що має переважне право на укладення з відповідачкою договору оренди, з огляду на те, що обробляє 75% земельних ділянок з масиву земель, де ОСОБА_1 отримала земельну ділянку в натурі на місцевості.
На думку апеляційного суду, районний суд обґрунтовано не прийняв до уваги твердження ТОВ АПК «Магнат» про наявність переважного права на укладення договору оренди спірної земельної ділянки.
Так, у пункті 8 договору оренди від 27 січня 2015 року, що укладався між позивачем та Ніжинською районною державною адміністрацією, зазначено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. За обставинами справи встановлено, що дію наведеного договору припинено не у зв`язку з закінченням його строку, а достроково - у зв`язку з появою власника земельної ділянки. Відповідачка ОСОБА_1 стороною наведеного договору оренди не була. 
Апеляційний суд вважає, що положення ч. 3, 4 ст. 8-2 Закону України «Про оренду землі», на які посилається позивач, як на підставу для задоволення заявлених вимог, не регулюють спірні правовідносини, оскільки ці норми визначають наявність переважного права у товариства, якому належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, на укладення договору оренди у разі наявності пропозиції іншої особи щодо укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки. Разом з тим, у справі встановлено, що предмет договору оренди - земельна ділянка змінила свій статус з невитребуваних паїв в умовних кадастрових гектарах на виділену в натурі на місцевості конкретну ділянку, тобто спір стосується не цієї ж земельної ділянки, яка перебувала в оренді позивача.  
Як наведено вище, предмет договору оренди від 27 січня 2015 року припинив своє існування, а договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2020 року укладено ОСОБА_1 з ФГ «Павленко Агро» щодо конкретної земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, належної орендодавцю на праві власності, тобто щодо зовсім іншого нерухомого майна, яке не є тотожним з тим, стосовно якого позивач укладав договір оренди землі з Ніжинською районною державною адміністрацією. 
Наведені вище висновки суду щодо зміни статусу земельної ділянки після її отримання у власність ОСОБА_1 узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18 січня 2021 року у справі № 181/599/19 та від 19 травня 2021 року у справі № 181/598/19, які вірно враховані районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що оформлення права власності на земельну ділянку дію раніше укладеного її власниками договору оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладанню, є безпідставними, оскільки за умовами договору оренди землі від 27 січня 2015 року, укладеного між Ніжинською районною державною адміністрацією та позивачем, передбачено припинення його дії у разі витребування паю його власником.
Апеляційний суд вважає вірними посилання суду першої інстанції на те, що за обставинами справи встановлено відсутність пропозиції ТОВ АПК «Магнат», скерованої до ОСОБА_1 , на укладення договору оренди спірної земельної ділянки до часу укладення такого договору відповідачкою з ФГ «Павленко Агро». Твердження позивача про те, що нормативно його не зобов`язано слідкувати за правовою зміною статусу земель, що мають статус невитребуваних паїв, не змінює конструкції правової норми, за якою переважне право особи  на укладення договору оренди земельної ділянки  існує лише на момент укладення такого договору оренди з іншою особою (орендарем).   
Районний суд правильно не вдавася до аналізу на предмет ефективності способу захисту порушеного права вимогу товариства про переведення прав та обов`язків орендаря за договором оренди спірних земельних ділянок  з ФГ «Павленко Агро» на ТОВ АПК «Магнат», указавши, що ця вимога є похідною від вимоги про визнання за ТОВ АПК «Магнат» переважного права на укладення з ОСОБА_1 договорів оренди земельних ділянок, а отже не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 серпня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2022 року.
  
Головуюча:                                                                      Н.В. Шитченко

Судді:                                                                               Н.В. Висоцька

                                                                                         О.Є. Мамонова