Справа № 450/1155/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А. 
Провадження № 22-ц/811/1475/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       22 вересня 2022 року                                    м.Львів                                  
Справа № 450/1155/20
   Провадження № 22ц/811/1475/22

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого -   Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О. 
розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 7 жовтня 2021 року у складі судді Кукси Д.А., у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-
встановив:
       14 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з цим позовом. 
       Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. 
       30 вересня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені відповідачем судові витрати у розмірі 10 500 грн., які складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зазначає, що розмір витрат підтверджується копією акта прийому - передачі від 23 вересня 2021 року №01-02/06/20 щодо наданої правової допомоги за договором №2/06 від 10 червня 2020 року, копією договору №2/06 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 10 червня 2020 року, попереднім розрахунком суми судових витрат від 16 червня 2020 року, рахунком №01-02/06/20 від 10 червня 2021 року, оригіналом квитанції № ПН1141 від 15 червня 2020 року та ордером серії ВС №1018613 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 .
       Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2021 року заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 500 грн. витрат на правову допомогу. 
       Додаткове рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що рішення підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права. Звертає увагу, що сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію співмірності та розумності щодо позовних вимог, оскільки адвокат приймав участь у 3-ох судових засіданнях, які були не тривалими та не інтенсивними, хоча до складу правової допомоги у акті зазначає участь у 10-ти засіданнях. Вказане свідчить про те, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу часу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт як витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг). Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення з нього судових витрат. 
       Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.
       Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

       Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд,  що ухвалив рішення,  може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу складається з гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката; визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п. 48 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у  ЦПК України.
Витрати на правничу допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. 
Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Встановлено, що 18 червня 2020 року до матеріалів справи долучено копію договору №2/06 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 10 червня 2020 року, попередній розрахунок суми судових витрат від 16 червня 2020 року, рахунок №01-02/06/20 від 10 червня 2021 року, оригінал квитанції № ПН1141 від 15 червня 2020 року та ордер серії ВС №1018613 на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 . Згідно вказаного попереднього розрахунку прогнозована сума судових витрат, що орієнтовно будуть понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, складає 10 500 грн. У попередньому розрахунку відповідач зобов`язалася до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати всі наявні докази, щодо розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Івашків Ю.В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 , до заяви про стягнення судових витрат від 24 вересня 2021 року долучено копію акта від 23 вересня 2021 року №01-02/06/20 прийому - передачі наданої правової допомоги за договором №2/06 від 10 червня 2020 року та докази надіслання зазначених документів позивачу. Загальна сума витрат на правничу допомогу становить 10 500 грн.
Відповідно до розділу 3 Договору №2/06 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 10 червня 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Івашків і Партнери» за надання правової допомоги Клієнт оплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання на протязі 30 днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.
Вартість надання професійної правничої допомоги протягом перших 10 годин становить 10 500 грн., які сплачуються шляхом передоплати. Сторони погодили, що вартість однієї години надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням (Адвокатом) становить 1 000 грн.
Згідно акту прийому - передачі наданої правової допомоги та аналізу матеріалів цивільної справи, вбачається, що із заявлених 5 судових засідань у справі № 450/1155/20, адвокат взяв участь у 3-ох судових засіданнях, а тому кількість підтверджених доказами годин в пункті 4 Акту від 23 вересня 2021 року №01-02/06/20 прийому - передачі наданої правової допомоги, становить 3 год. Відтак, загалом витрачений час на надання АО «Івашків і Партнери» правової допомоги за договором, підтверджений доказами, складає 12 год., що, виходячи з розрахунку вартості надання правової допомоги за даним договором мала б становити 12 000 грн.
Відповідно до пунктів 2, 3 Акту, сторони, користуючись умовами п. 3.5 Договору, погодили при розрахунку вартості наданої правової допомоги обмежитись передоплатою, внесеною Клієнтом на підставі п.3.2 Договору, а загальна вартість надання правової допомоги Клієнту у справі №450/1155/20 за Договором №2/06 від 10 червня 2021 станом на 23 вересня 2021 року становить 10 500 грн. 
Зазначені кошти сплачені ОСОБА_2 15 червня 2020 року, що підтверджується квитанцією №ПН1141.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Колегія суддів вважає, що на підставі аналізу наявних в справі доказів та встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 10 500 грн. обґрунтувані наявними та достатніми доказами, а тому вимога про відшкодування відповідачу зазначеного розміру витрат підлягає до задоволення.
З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин. З висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, належить погодитися. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

   Додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 вересня 2022 року.

       Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк