Постанова
Іменем України
 
27 вересня 2022 року     
                    
м. Київ
 
провадження №22-ц/824/9673/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду  цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів: Желепи О.В., Кравець В.А., 
за участю секретаря Ратушного А.В.,  
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 
 
на рішення Печерського районного суду м. Києва
 
від 17 серпня 2020 року 
 
в складі судді Григоренко І.В. 
 
у цивільній справі №757/12151/18 Печерського районного суду м. Києва
 
за позовом ОСОБА_2 
 
до ОСОБА_1 ,
 
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "112-ТВ"
 
про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації,
 
                                     В С Т А Н О В И В:
 
06 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відносно нього поширено недостовірну інформацію шляхом повідомлення його під час допиту свідка у відкритому судовому засіданні по кримінальній справі №756/4855/17 Оболонського районного суду м. Києва за обвинуваченням ОСОБА_3 та під час інтерв`ю на телеканалі "112 Україна".
 
Поширена відповідачем інформація є недостовірною, не відповідає дійсності, викладена неправдиво, що створює негативну соціальну оцінку ОСОБА_2 відносно нього в очах оточуючих, як особи, яка отримала грошові кошти в розмірі один мільярд доларів в якості підкупу за не підписання Президентом України ОСОБА_3 . Угоди про асоціацію України з Європейським Союзом, а відтак порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.
 
За наведених обставин просив позов задовольнити, визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 в Оболонському районному суді м. Києва ОСОБА_1 під час надання ним показань в якості свідка у кримінальній справі №756/4855/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 437 КК України, наступну інформацію про ОСОБА_2 :
- «И представителем украинской элиты было предложено на вторичном рынке произвести скупку этих облигаций для того, чтобы после объявления о покупке Россией облигаций, они бы подлетели в цене, и тем самым у них бы образовалась личная прибыль, которой они бы смогли распоряжаться в своих интересах»;
- «…основным переговорщиком с украинской стороны был ОСОБА_4 . Сын Президента страны»;
- «Я не просто подтверждаю, я как раз утверждаю, что это был именно подкуп, абсолютно впрямую. …была задача поставлена финансово заинтересовать представителей семьи ОСОБА_5 »;
- «Вся суть этой сделки заключалась в том, чтобы не впрямую передать государственные бюджетные деньги Российской Федерации или Украины, а дать возможность конкретным физическим лицам, в данном случае сыну ОСОБА_6 , обогатиться с помощью операции на ценном, на фондовом рынке.»;
- визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 , поширену ІНФОРМАЦІЯ_1 в прямому ефірі телевізійного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в програмі «Вечірній прайм» ОСОБА_1 наступну інформацію, яка стосується ОСОБА_2 : «…он был бенефициаром сделки»;
- зобов`язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_2 , шляхом повідомлення в прямому ефірі телевізійного каналу «112 Україна»                (ТОВ «Телерадіокомпанія «112-ТВ») в програмі «Вечірній прайм» про ухвалене у даній справі рішення та зачитування його резолютивної частини, не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки чинним законодавством визначено, що не підлягають розгляду судами позови про захист честі, гідності чи ділової репутації, якщо поширення інформації відбулося внаслідок давання показань свідками. 
 
Наголосив на тому, що ним, як свідком, будучи попередньо попередженим про кримінальну відповідальність, згідно ст. 384 КПК України, було надано покази у судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальній справі №756/4855/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 .  В цей же день ІНФОРМАЦІЯ_1 ці ж покази було проголошено у прямому ефірі телевізійного каналу "112 Україна".
 
Зазначив, що посилання суду про несуб`єктність ОСОБА_2 у кримінальній справі №756/4855/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 не може бути підставою для задоволення позову.
 
На думку скаржника, суд першої інстанції не мав законних підстав вставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених ним, як свідком, оскільки не досліджував матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 .
 
Вважав, що в межах даної цивільної справи суд взагалі не наділений компетенцією давати оцінку обставинам кримінальної справи №756/4855/17, як і не наділений повноваженнями вирішувати питання достовірності показань відповідача, як свідка. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.05.2018 у справі №910/16674/17 та від 16.08.2019 у справі №464/4433/15-ц, яка не врахована судом першої інстанції.
 
Також додав, що обсяг інформації в межах проведення судового розгляду кримінальної справи стосується виключно правовідносин, які регулюються положеннями КПК України. А відтак і вирішення питання про достовірність чи недостовірність наданої свідком інформації повинно здійснюватися в порядку, встановленому ст. 94, 96 КПК України. 
 
За вказаних обставин просив скасувати рішення Печерського районного суду                       м. Києва від 17 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову.
 
Представник позивача - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
 
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.
 
Відповідач ТОВ "Телерадіокомпанія "112-ТВ", належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив.
 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та їхніх представників.
 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача               ОСОБА_7 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Оболонського районного суду                м. Києва перебувала кримінальна справа №756/4855/17 за обвинуваченням              ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27,            ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 437 КК України.
 
В судовому засіданні 14 лютого 2018 року у кримінальній справі №756/4855/17 був допитаний в якості свідка ОСОБА_1 . В ході допиту на запитання прокурора свідок ОСОБА_1 надав наступні відповіді: 
- «Там была найдена в итоге схема, которая, насколько я понимаю, была выработана как раз к сентябрю месяцу. Очень нестандартная схема, с точки зрения порядка оказания финансовой помощи, потому что до этого Россия с Украиной всегда оперировала либо долговыми механизмами, выдавая кредиты межгосударственные, либо с помощью цены на газ, привязывая тем самым Украину к России. В данном случае была схема, связанная с государственными облигациями, еврооблигациями украинскими, там была схема, построенная на инсайдерской торговле акциями, то есть Россия обязалась купить определенное количество Государственных облигаций Украины. Первый транш был запланирован в размере 3-х миллиардов, не помню сейчас долларов или евро, по-моему в евро, потому что в евро номинированы. В общей сложности объём финансирования должен был составить 15 миллиардов. И представителем украинской элиты было предложено на вторичном рынке произвести скупку этих облигаций для того, чтобы после объявления о покупке Россией облигаций они бы подлетели в цене этим самым у них бы, образовалась личная прибыль, которой бы они могли распоряжаться в своих интересах»;
- «Насколько мне известно, основным переговорщиком с украинской стороны был ОСОБА_2 , сын Президента страны. И эта информация была доступна ряду сотрудников администрации, тогда Президента Украины, который я так понимаю еще и в личном качестве участвовали в этом процессе»;
- «Я не просто подтверждаю, я как раз утверждаю, что это был именно подкуп, абсолютно впрямую. И мне говорили мои знакомые, работающие в органах правительства Российской Федерации, конкретно на вице-премьера ОСОБА_9 , что в этом была поставлена задача, что была задача поставлена финансово заинтересовать представителей семьи ОСОБА_5 . Потому что в Российской Федерации была точка зрения, что Украиной управляет некий конгломерат, людей, которые могут друг с другом быть связаны не юридически, а именно семейными связями, поэтому необходимо было именно создать условия для того, чтобы члены этой семьи могли бы извлечь прибыль. Уважаемой защите могу сказать, что непосредственно прибыли в деле продажи облигаций получает не страна Украина, а инвесторы, которые покупает облигации. Облигации - это ценная бумага, которая как раз предназначена для извлечения прибыли инвесторам. Украина тем самым на себя берет обязательство погасить эти облигации, при чем с процентами, то есть с точки зрения количества денег, которые получает Украина - это отрицательное количество денег, ну и любая другая страна мира, она покупает время тем самым»;
- «Я Вам подарю учебник экономики, там все на эту тему написано. Так или иначе это классическая инсайдерская сделка, которая была запланирована. Вся суть этой сделки заключалась в том, чтобы не впрямую передавать государственные бюджетные деньги Российской Федерации или Украины, а дать возможность конкретным физическим лицам, в данном случае сыну ОСОБА_6 , обогатиться с помощью операции на ценном, на фондовом рынке. В обеспечении этого, то, что звучало, в России как минимум участвовал один крупный инвестиционный фонд, это фонд Темполтон ».
В цей же день - ІНФОРМАЦІЯ_1 під час інтерв`ю в прямому ефірі на телеканалі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в програмі «Вечірній прайм», яка транслювалась о 22 год. 11 хв.,  ОСОБА_1 на запитання журналіста: «Пресс секретар ОСОБА_2 ОСОБА_12 в своєму фейсбуці написав, що буде подавати на Вас в суд, зараз процитую мовою оригіналу: «Среди прочего, откровенной ложью являются заявления ОСОБА_10 о том, что якобы в 2013 году ОСОБА_4 вел переговоры с руководством Российской Федерации о продаже украинских облигаций внешнего займа, и после этого якобы получил 1 миллиард долларов в качестве подкупа за отказ Президента Украины ОСОБА_11 подписать соглашения об ассоциации с ЕС». Будуть подавати в суд з метою… до кримінальної відповідальності Вас …» відповів: «Я не заявлял кстати о том, что он вел переговоры. Я сказал, что он был бенефициаром этой сделки. Так что это они уже сами додумали и разоблачили себя в том, что они в переговорах участвовали, потому что я этого не говорил. Но так или иначе я очень доволен, потому что, если они собираются подавать в суд, значит мы наконец-то разберемся, куда же пошли эти соответственно деньги…».
 
За результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи               ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» було складено висновок №68/18 від 03.08.2018, в якому зазначено, що висловлювання, наявні у фрагментах текстів, містять інформацію  негативного характеру щодо особи ОСОБА_2 ; висловлювання, наявні у текстах допиту свідка ОСОБА_1 під час розгляду кримінальної справи в Оболонському районному суді м. Києва ІНФОРМАЦІЯ_1 та інтерв`ю телеканалам «112 Україна» та «News One» ІНФОРМАЦІЯ_1 (за стенограмами, наданими замовником експертизи) викладено у формі фактичних тверджень.
 
В мотивувальній частині вищевказаного висновку зазначено, що в текстах інтерв'ю телеканалам ОСОБА_1 лише повторюються основні тези, висловлені під час його допиту в суді в якості свідка (а.с. 65).
 
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що поширена ОСОБА_1 інформація ІНФОРМАЦІЯ_1 під час надання показів, як свідком у кримінальній справі №756/4855/17, та ця ж інформація ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі "112 Україна" є недостовірною, не відповідає дійсності та викладено неправдиво.
 
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його неправильним з наступних підстав.
Відповідно до статті 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
У частині четвертій статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно статті 201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Згідно із частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування.
В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз`яснено, що не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. 
 
Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі. 
 
Отже, саме в кримінальній справі при оцінці доказів - показів свідка, суд повинен керуватися положеннями кримінального процесуального закону, зокрема ст. 94 КПК України, якою визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
 
З наведеного слідує, що обсяг інформації саме в межах проведення судового розгляду кримінальної справи стосується виключно правовідносин, які регулюються положеннями КПК України. 
 
Таким чином, і надання оцінки, щодо достовірності чи недостовірності повідомленої свідком інформації повинно здійснюватися судом у кримінальній справі в порядку та за правилами, встановленими ст. 94, 96 КПК України.
 
Верховний Суд в постанові від 23.05.2018 у справі №910/16674/17 з подібними правовідносинами зазначив, що суд під час вирішення спору про спростування недостовірної інформації не наділений повноваженнями давати оцінку фактичним обставинам кримінальної справи (досудового розслідування).
 
Аналіз наведених положень вказує на те, що покази свідка у кримінальній справі є фактичними обставинами цієї ж кримінальної справи. 
 
В свою чергу, під час вирішення даного спору суд не наділений повноваженнями давати оцінку показам свідка, наданим у кримінальній справі.
 
В матеріалах справи відсутні докази про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання.
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не мав повноважень ставити під сумнів достовірність показів, повідомлених ОСОБА_1 , як свідком, у кримінальній справі №756/4855/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 .
 
З цих же підстав, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про неправомірність висновку суду першої інстанції щодо несуб'єктності ОСОБА_2 у кримінальній справі №756/4855/17, як наслідку задоволення позовних вимог.
 
Крім того, колегія суддів враховує і той факт, що ОСОБА_1 під час надання показів у кримінальній справі №756/4855/17, у встановленому КПК України порядку, попереджався про настання відповідальності за ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання.
 
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що відсутній склад юридичного правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення цього позову. 
Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, що допущено судом першої інстанції, є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, 
 
                                                     П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови складено 29 вересня 2022 року.

Головуючий                                                                                                     О.Ф. Мазурик

Судді                                                                                                                 О.В. Желепа

                                                                                                                            В.А. Кравець