КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 357/13799/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9901/2022
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року                                                                                                 м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ : 
суддя-доповідач Слюсар Т.А. 
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 19 липня 2022 року у складі судді Цукурова В.П.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», третя особа: ОСОБА_2 про захист прав споживача та стягнення страхового відшкодування,- 
 
                                                         В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом у якому просила стягнути зприватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», (далі - ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ") на свою користь 27 783 грн 89 коп. страхового відшкодування.
 
Позов обґрунтовано тим, що 11.12.2020 о 00 год 57 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Шевченко в місті Чернігів в напрямку від села Новоселівка, Чернігівського району, Чернігівської області до вулиці Рокосовського в місті Чернігів, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, на заокругленні дороги вправо не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та виїхав на смугу зустрічного руху, де на відстані 122 метрів від дорожнього знаку 5.46 "Чернігів" здійснив зіткнення з автомобілем DAF TE 95 XF р.н.з. НОМЕР_2 у зчепленні зі спеціалізованим напівпричепом JUMBO D0280ZS, який рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху.
 
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, а також наявні потерпілі, які отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, зокрема, й такі, що призвели до смерті.
 
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігів від 03.06.2021, ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. Відповідно до ст. 75 КК України тертю особу звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк три роки.
 
Пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб DAF TE 95 XF р.н.з. НОМЕР_2 належить позивачці.
 
Згідно висновку судового експерта Петрушанка В.Ф. від 19.08.2021 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку становить 124 741 грн 97 коп.
 
За змістом вказаного висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1 з урахуванням фізичного зносу складових, необхідних під час ремонту, без урахування ПДВ складає 103 951 грн 64 коп., а вартість ремонту з ПДВ складає 300 996 грн 01 коп.
 
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена полісом № ЕР/201234344 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, застрахована у  ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ".
 
За названим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким забезпечено цивільну-правову відповідальність водія ВАЗ 2108, р.н.з. НОМЕР_1 , ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн, франшиза 2 600 грн.
 
З огляду на вказане позивачка вважає, що сплачене на її користь страхове відшкодування в сумі 73 567 грн 75 коп., за розміром є менше за суму страхового відшкодування, який він повинен був сплатити, у зв`язку з чим звернулася у суд із позовом та просила стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 27 783 грн 89 коп. та судові витрати.
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 19 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
 
Вказала, що виплачена сума страховиком не узгоджувалася з позивачкою, яка проти неї заперечує, про що вказана у своїй претензії.
 
Також не погоджується з протоколом огляду транспортного засобу, оскільки фактичний огляд не здійснювався, а лише було сфотографовано пошкоджений автомобіль з різних ракурсів.
 
Крім того вважає не належним доказом по справі звіт страховика про розмір збитку.
 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Пилипець А.Ю. в інтересах ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" не погоджується з її доводами, та просить рішення районного суду залишити без змін.
 
Вказано, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування, що виключає будь-які зобов`язання перед позивачем, оскільки вони були виконані у повному обсязі та належним чином. 
 
Згідно із ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Частиною 9 ст. 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
 
За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Зі змісту ст. 263 ЦПК України вбачається, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Зазначеним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
 
Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно з ч.1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
 Як убачається з матеріалів справи, 11.12.2020 о 00 год 57 хв. ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Шевченко в місті Чернігів в напрямку від села Новоселівка, Чернігівського району, Чернігівської області до вулиці Рокосовського в місті Чернігів, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, на заокругленні дороги вправо не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням транспортним засобом та виїхав на смугу зустрічного руху, де на відстані 122 метрів від дорожнього знаку 5.46 "Чернігів" здійснив зіткнення з автомобілем DAF TE 95 XF р.н.з. НОМЕР_2 у зчепленні зі спеціалізованим напівпричепом JUMBO D0280ZS, який рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги руху, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, а також наявні потерпілі, які отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, зокрема, й такі, що призвели до смерті.
 
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігів від 03.06.2021, ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. Відповідно до ст. 75 КК України тертю особу звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк три роки (а.с. 85-89).
 
На день дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність ОСОБА_2 під час керування автомобілем ВАЗ 2108 р.н.з. НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ", що підтверджується копією поліс ЕР № 201234344 діючим станом на 11.12.2020, яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну на одного потерпілого 130 000 грн, франшиза 2 600 грн (а. с. 12).
 
07.08.2019 позивачка цінним листом з описом вкладення направила страховику повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку та всі необхідні документи (а.с. 19-22).
 
З долученого до позовної заяви висновку судового експерта Петрушанка В.Ф. № 109 від 19.08.2021 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу DAF TE 95 XF р.н.з. НОМЕР_2 убачається що, огляд об`єкту оцінки проводився 17.08.2021 в присутності представника власника. За результатами висновку встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAF TE 95 XF р.н.з. НОМЕР_2 складає 124 741 грн 97 коп. (а.с. 13-18).
 
З наданого відповідачем звіту № 1725 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу відповідача від 31.08.2021, складеного ФОП ОСОБА_3 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу DAF TE 95 XF, р.н.з. НОМЕР_2 , складає 85 048 грн 99 коп. (а.с. 103-115).
 
Також встановлено та не оспорюється сторонами, що сума страхового відшкодування, у розмірі 73 567 грн 75 коп. (за вирахуванням франшизи та інших відрахувань) була виплачена відповідачем на користь позивачки добровільно.
 
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
 
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 районний суд виходив з підстав їх недоведеності.
 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
 
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
 
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
 
Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
 
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.
 
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
 
Убачається, що сторонами у справі не оспорюється обставина про оплату страховиком на користь позивачки страхового відшкодування, у розмірі 73 567 грн 75 коп. (за вирахуванням франшизи та інших відрахувань).
 
Вартість визначеного страхового відшкодування звітом № 1725 в розмірі 85 048 грн 99 коп., колегія суддів визнає обґрунтованою та погоджується з висновком районного суду, що вказаний звіт є належним та допустимим доказом у розумінні ст. ст. 79-80 ЦПК України, оскільки суб`єкт має сертифікат № 718/20 суб`єкта оціночної діяльності, виданим Фондом Державного майна України, свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів від 07.08.2020; звіт складений оцінювачем, який має кваліфікаційне свідоцтво МФ № 796 від 20.12.2003; у звіті належним чином мотивована методологія оцінки вартості збитку, наведений розрахунок, складена калькуляція.
 
Отже, витрати щодо відшкодування матеріального збитку, заподіяного позивачу ушкодженням належного йому транспортного засобу, встановлено матеріалами долученого до справи звіту№ 1725.
 
 А тому доводи апеляційної скарги, щодо недопустимості звіту як доказу, колегія суддів відхиляє, оскільки йому надано оцінку судом першої інстанції та визнано належним доказом, з чим погоджується апеляційна інстанція.
 
Обґрунтованим вважає колегія суддів й висновок про відсутність правових підстав приймати наданий позивачкою висновок судового експерта Петрушанко В.Ф., беручи до уваги доводи відзиву відповідача про те, що потерпіла особа має право самостійно обирати експерта для визначення розміру збитку лише у виключних випадках.
 
Встановлено, що  пошкоджений за наслідками події транспортний засіб DAF TE 95 XF, р.н.з. НОМЕР_2 в установленому порядку в умовах спеціалізованого СТО не відремонтовано.
 
При цьому, підлягає врахуванню та обставина, що фактично за наслідками ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля на вартість матеріального збитку, визначеного на підставі звернення страхової компанії, у сумі 85 048 грн 99 коп. (а.с.115)  та  ОСОБА_1 , у розмірі 103 951 грн 64 коп. (а.с.18), взята за відповідних висновків  вартість нових деталей, які підлягають заміні (а.с.103-126, 13-26).
 
Зокрема, у  висновку вартість бамперу  визначена у сумі 8357,54 грн, а у звіті - 6385 грн, кріплення Л бамперу П -28920,74 грн, а у звіті, відповідно, -14888 грн і т.д.(а.с.24,117).
 
Між тим, з  метою усунення зазначених розбіжностей, клопотання про призначення по справі відповідної експертизи заявлено не було.
 
Не подано такого клопотання і під час провадження справи в суді апеляційної інстанції, в той час як  реальна вартість збитків, пов`язаних з ремонтом автомобіля, не встановлена. Доказів ремонту автомобіля та яка сума грошових коштів фактично підлягає до сплати,  до справи не долучено.
 
Будь-яких доказів, які могли б бути прийняті судом та визнані належними на спростування викладених у згаданому звіті висновків, ОСОБА_1 до справи не долучено.
 
Колегія суддів визнає безпідставними й доводи скаржниці про незгоду з протоколом огляду транспортного засобу та те, що останній не підписувався нею, оскільки позивачка не оспорювала дане питання в позові та не зверталася з заявою до страховика щодо невідповідності складеного протоколу, а підпис власника транспортного засобу, який міститься у вказаному протоколі не спростований жодними доказами.
 
Відхиляє колегія суддів й доводи апеляційної інстанції про те, що  з причин незгоди з виплаченою сумою страхового відшкодування ОСОБА_1 зверталася до страхової компанії з відповідною претензією, остільки ці твердження спростовуються змістом долученої до справи претензії (заяви), яка, по  своїй суті, є адресованою страховику заявою про сплату страхового відшкодування (а.с.29-31).
 
Інших доводів та доказів на спростування висновків районного суду у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
 
Підстави для скасування рішення суду відсутні.
 
За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв`язку з чим, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 19 липня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та касаційному оскарженню  не підлягає.

Суддя-доповідач:                 

Судді: