Справа № 463/10631/20                                Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В. 
Провадження № 22-ц/811/421/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 вересня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючого судді:  Мікуш Ю.Р.
Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.
Секретар: Іванова О.О.
З участю: позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 463/10631/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26 жовтня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_1 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради , третьої особи: Львівської міської ради, про визнання членами сім`ї наймача, визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання до вчинення дій,-
в с т а н о в и в :

10 листопада 2020 року  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до Личаківської РА ЛМР про зобов`язання до вчинення дій, визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_1 членами сім`ї ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради укласти з ОСОБА_1 , ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 замість ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 26 жовтня 2021 рокуу задоволені позову відмовлено за безпідставністю.
Рішення суду оскаржив  ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі зазначає, що  рішення суду є незаконне та необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що судом не було враховано рішення Личаківського районного суду м.Львова від 03.02.2021р. та постанову Львівського апеляційного суду від 15.07.2021 р. 
Вказує, що 10 червня 1988 року на ім`я начальника Червоноармійського РВ м.Львова їх батько ОСОБА_3 подав заяву про реєстрацію його у спірній квартирі на постійній основі, а не як тимчасового мешканця.
Реєстрація ОСОБА_3 у спірній квартирі проведена на постійній основі, оскільки після смерті ОСОБА_2 у 1999 році, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований у квартирі як постійний мешканець і знятий з реєстрації 3 жовтня 2017 року внаслідок смерті (більше як за 17 років після смерті основного квартиронаймача). Позивачі вселились у спірну квартиру неповнолітніми.
Зазначає також, що квитанції про оплату житлово-комунальних послуг спочатку видавалися на ім`я ОСОБА_2 , а в подальшому на ім`я ОСОБА_3 . Розрахункова книжка за 1992-1993 роки видана на ім`я ОСОБА_3 .. Разом з ОСОБА_2 всі вони вели спільне господарство, кожний з них мав певні обов`язки щодо утримання квартири у належному стані та вважали зазначену квартиру своїм основним місцем проживання (іншого не було).
Враховуючи вищенаведене, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задоволити його позовні вимоги.
На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про день і час слухання справи, що вбачається із повідомлення про відкладення розгляду зазначеної справи на 12.09.2022 року (а.с.174).
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений про день і час слухання справи.
Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині прав та інтересів апелянта ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
За приписами ст.15 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить засадам цивільного законодавства.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені статтею 16 ЦК.
Матеріалами справи та судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить до комунальної власності та складається із однієї житлової кімнати площею 14,4 кв.м. Основним квартиронаймачем квартири була ОСОБА_2 на підставі рішення №437 від 15.11.1983 року, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської районної ради народних депутатів м.Львова Львівської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Довідки ЛКП «Господаро» від 18.04.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , 1987 року народження і ОСОБА_1 , 1990 року народження.
18.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся в Личаківську районну адміністрацію ЛМР із заявою про зміну договору найму житлового приміщення на АДРЕСА_2 , однак йому було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки такий був піднаймачем по відношенню до основного квартиронаймача ОСОБА_2 .
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , суд першої інстанції з посиланням на ст.106 ЖК УРСР прописав, що право на зміну договору найму житлового приміщення у разі смерті наймача належить будь-якому членові сім`ї наймача, однак позивачі по справі не були членами сім`ї ОСОБА_2 . За змістом ст.99 ЖК УРСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.
З висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.
Встановлено, що відповідно до рішення Червоноармійської районної ради народних депутатів м.Львова №437 від 15 листопада 1983 року з ОСОБА_2 укладено договір найму житлових приміщень-на квартиру АДРЕСА_1 , що складається з однієї кімнати площею 14,44 кв.м. ( а.с.9).
Рішенням цієї ж ради №387 від 14 червня 1988 року для ОСОБА_2 , яка була особою похилого віку, призначено піклувальника ОСОБА_3 - батька позивачів, який був зареєстрований у спірній квартирі з 19 липня 1988 року та знятий з реєстрації 03 жовтня 2017 року у зв`язку із смертю. (а.с.10).
Місцем піклування визначено кв. АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 знята з реєстрації 20 травня 1999 року у зв`язку із смертю.
Позивачі по справі ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі з 01 жовтня 1988 року, ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі з 26 січня 1999 року.
У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 від 17 серпня 1988 року до Червоноармійської районної ради народних депутатів про переоформлення особового рахунку на спірну квартиру на ОСОБА_3 та копія заяви ОСОБА_2 від 12 грудня 1988 року до ЖЕД-506 м.Львова з якої встановлено, що ОСОБА_2 веде спільне господарство із ОСОБА_3 (а.с.11,12).
       На ім`я ОСОБА_3 було видано розрахункову книжку на 1992-1993 роки із відповідним особовим рахунком. (а.с.14-27).
Із заяви ОСОБА_3 від 10 червня 1988 року, поданої ним на ім`я начальника Червоноармійського РВ м.Львова вбачається, що такий зареєстрований постійно, як член сім`ї ОСОБА_2 , а не як тимчасовий мешканець, в чому не заперечувала ОСОБА_2 (а.с.14).
ОСОБА_3 проживав у спірній квартирі постійно, іншого житла не мав та знятий з реєстрації 03 жовтня 2017 року у зв`язку із смертю, тобто більше як 17 років після смерті основного квартиронаймача ОСОБА_2 . 
Позивач по справі ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі і проживав із трьохрічного віку, ОСОБА_5 зареєстрований у квартирі з дня народження до цього часу.
Судом встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 зареєстровані у спірній квартирі як постійні мешканці, іншого житла у них немає, а відтак, незалежно від підстав їхньої реєстрації, вони не можуть вважатися такими, що не мають права на спірне житло.
Згідно інвентаризаційного списку мешканців квартири АДРЕСА_1 зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (а.с.30).
Із доданих до матеріалів справи медичних документів ОСОБА_1 , з Особової справи ОСОБА_1 із СШ №16 зазначена адреса місця проживання АДРЕСА_2 (а.с.43-45,68).
Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст.65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити у займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди не потрібно.
Особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.
Окремою категорією осіб, які також мають право користування житловим приміщенням, є піднаймачі та тимчасові мешканці.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановлені у рішенні Личаківського районного суду м.Львова від 03 лютого 2021 року, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 липня 2021 року у справі за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , з участю третіх осіб: Львівської міської ради,- про виселення.
Зазначене рішення є преюдиціальним у вирішенні даного спору та таким встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 проживали у спірній квартирі як члени сім`ї колишнього квартиронаймача, набули прав наймача на квартиру, утримують таку у належному стані, сплачують комунальні послуги на особовий рахунок, який виписаний на їхнього покійного батька ОСОБА_3 .
Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 року по справі № 922/643/19).
Таке правило спрямоване як на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу, так і процесуальну економію в новому процесі ( не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів). Не потребують доказування обставини, встановлені у рішенні суду, що набрало законної сили, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. ( постанова КЦС ВС від 11.12.2019 року у справі № 320/4938/17).
Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями ( в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 10.10.2019 року у справі № 910/2164/18; постанова КГС ВС від 08.07.2019 року у справі № 908/156/18).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги рішення суду першої та апеляційної інстанції, які набрали законної сили з приводу тих же обставин, які були встановлені попередніми судами, дано їм належну правову оцінку, внаслідок чого припустився помилки, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції оскаржено одним із позивачів ОСОБА_1 , тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду саме в цій частині, що стосується ОСОБА_1 .
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 376 ч.1 п.п.1,3,4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: п.1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1п.1,3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 26 жовтня 2021 року скасувати в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_1 .
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 членом сім`ї колишнього наймача квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 право користуватися квартирою АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради винести розпорядження про укладення з ОСОБА_1 договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 20 вересня 2022 року.

                                                          Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк