П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/41391/21 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Капинос Оксана Валентинівна 
Суддя-доповідач:  Боровицький О. А. 
22 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Боровицького О. А. 
суддів:  Курка О. П.  Шидловського В.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради до Державної екологічної інспекції Поліського округу про визнання протиправним та скасування припису, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції Поліського округу в якому просило визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Поліського округу №100/2.2. від 17.11.2021.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що основним видом діяльності КП "Житомирводоканал" згідно КВЕД 36.00, є "Забір, очищення та постачання води" та КВЕД 37.00 "Каналізація, відведення й очищення стічних вод"
Водокористування підприємства здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування №323/ЖТ/49д-19, виданого Державним агентством водних ресурсів України 18.03.2019 терміном дії до 18.03.2022.
Державною екологічною інспекцією Поліського округу в період з 9 по 15 листопада 2021 року здійснено позапланову перевірку КП "Житомирводоканал", за результатами якої складено акт позапланової перевірки від 15.11.2021.
Підставами такої перевірки було визначено доручення Прем`єр-міністра України від 07.09.2021 за №39200/1/1-21 та доручення Державної екологічної інспекції України від 14.09.2021 №159, наказ Державної екологічної інспекції Поліського округу №31 у-ОД від 04.11.2021 та направлення №806 від 04.11.2021.
Предметом перевірки було дотримання вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.
За результатами перевірки було складено акт перевірки від 15.11.2021 за №7.13.
У висновках акту в розділі "Опис виявлених порушень вимог законодавств" вказано встановлені порушення:
- п. 1. не виконуються умови дозволу на спеціальне водокористування в частині недопущення аварійних скидів неочищених зворотних (стічних) вод з КНС та ГКНС у поверхневі водні об`єкти (за поточний рік зафіксовано 29 аварійних скидів неочищених стічних вод у водні об`єкти м.Житомир), чим порушено ст.44,70 Водного кодексу України;
- п.2. Мулові майданчики ОСК-1 не обладнані локальною мережею спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод, чим порушено ст.105 Водного кодексу України;
- п.3 Не розроблені заходи щодо локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій на ГКНС та КНС, чим порушено ст.44 Водного кодексу України;
- п.4. Аварійні скиди на ГКС не обладнані засобами вимірювальної апаратури (лічильниками);
- п.5. Не вживаються заходи щодо ліквідації наслідків скиду неочищених стічних вод (до водних об`єктів та рельєфу місцевості) від ГКНС та КНС з метою усунення негативних антропогенних наслідків на стан водних об`єктів, чим порушено ст.44 Водного кодексу України;
- п.6. 11.11.2021 внаслідок аварійної ситуації на КНС-3 по вул. Леха Качинського (біля Чуднівського моста) до р.Кам`янка відбувся скид стічних вод, чим порушено ст.44,701 Водного кодексу України.
На підставі вказаного акту перевірки від 15.11.2021 відповідачем було винесено припис №100/2.2. від 17.11.2021 наступного змісту:
1.Вжити заходи щодо виконання у повному обсязі умов, передбачених дозволом на спеціальне водокористування в частині недопущення аварійних скидів неочищених зворотних (стічних) вод з КНС та ГКНС у поверхневі водні об`єкти з строком виконання до 17.12.2022.
2.Розробити заходи щодо попередження забруднення підземних вод та обладнати мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод до 15.02.2022 .
3. Розробити заходи щодо невідкладних робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води у порядку, передбаченому законодавством до року.
4.Обладнати засобами вимірювальної апаратури (лічильниками) аварійні скиди ГКНС та КНС до 31.12.2021 року.
5.Вжити заходів щодо ліквідації наслідків скиду неочищених стічних вод (до водних об`єктів та рельєфу місцевості) від ГКНС та КНС з метою усунення негативних антропогенних наслідків на стан водних об`єктів до 15.02.2022 .
Позивач вважає припис протиправним, тому звернувся до суду з позовом.
Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що припис Державної екологічної інспекції Поліського округу №100/2.2. від 17.11.2021 прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 № 1264-XII (далі-Закон № 1264-XII) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Відповідно до п.п. а), е) ч.1 ст.20-2 Закону № 1264-XII, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства в тому числі, під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням.
Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, положення про яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 ( надалі - Положення № 275).
Відповідно до п.7 Положення №275, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Державна екологічна інспекція Поліського округу (Житомирська та Рівненська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується, про що зазначено у Положенні про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, затвердженому наказом Державної екологічної інспекції від 01.06.2021 № 252.
З огляду на викладене, повноваження Державної екологічної інспекції Поліського округу щодо проведення перевірок суб`єктів господарювання на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства та право звернення до суду з позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств у разі порушення ними норм природоохоронного законодавства прямо передбачена нормами законодавства.
Водні відносини в Україні регулюються Водним кодексом України від 06.06.1995 № 213/95-ВР, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.
Статтею 71 Водного кодексу України передбачено, що у разі перевищення встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин скидання стічних вод у поверхневі водні об`єкти може бути обмежено, тимчасово заборонено (зупинено) чи припинено в порядку, встановленому законодавством.
Частиною шостою, сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Відповідно до п.8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Відповідно до пункту 1 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених  Постановою КМУ від 25 березня 1999 року № 465  (далі - Правила), ці Правила спрямовані на попередження та усунення забруднення поверхневих водних об`єктів (далі - водні об`єкти), відтворення водних ресурсів і забезпечення безпечних умов водокористування.
Правила обов`язкові для виконання всіма підприємствами, установами, організаціями  та  громадянами  -  суб`єктами підприємницької  діяльності,  діяльність яких  щодо  скидання зворотних  вод  у  водні об`єкти впливає або може вплинути на стан поверхневих вод (далі - водокористувачі).
Відповідно до пункту 10 Правил, водокористувачі повинні забезпечувати дотримання відповідного  санітарного  стану  на території,  де розташовані їх об`єкти,  і не допускати  винесення  через  дощові  каналізаційні мережі  сміття,  продуктів  ерозії грунтів,  сировини та відходів виробництва.
Згідно з пунктом 14 Правил, для  об`єктів  і  споруд,  які  є  аварійно  небезпечними (нафто- та  продуктопроводи,  нафто-  та  продуктосховища, накопичувачі  стічних вод, каналізаційні колектори та  очисні споруди, судна та інші плавучі засоби, нафтові свердловини, бурові платформи),  повинні бути розроблені і  впроваджені  протиаварійні заходи,  у  тому числі плани ліквідації наслідків можливих аварій, перелік споруд і територій,  які підлягають особливому захисту від забруднення (водозбори, пляжі тощо), порядок дій у разі виникнення аварійних ситуацій, перелік необхідних технічних засобів, способів збирання та видаляння забруднюючих речовин, а також режим водокористування у разі аварійного забруднення водного об`єкта.
Плани ліквідації наслідків можливих аварій погоджуються із спеціально уповноваженими центральними органами виконавчої влади у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.
Центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів є Державне агентство водних ресурсів України (Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затверджене  постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 393).
Отже, водокористувачі повинні розробляти і впроваджувати протиаварійні заходи, а також розробляти плани ліквідації наслідків можливих аварій на ГКНС та КНС з погодженням їх із Державним агентством водних ресурсів України.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, що п.1 припису містить вимогу вжити заходи щодо виконання у повному обсязі умов, передбачених дозволом на спеціальне водокористування в частині недопущення аварійних скидів неочищених зворотних (стічних) вод з КНС та ГКНС у поверхневі водні об`єкти з строком виконання до 17.12.2022. Тобто, не допускати промислової чи транспортної аварії на КНС та ГКНС.
Однак, позивач вказує, що по суті КП "Житомирводоканал" не може виконати це порушення, оскільки значна частина ризиків настання аварійного випадку знаходиться поза межами волі працівників КП "Житомирводоканал", або інших фізичних чи юридичних осіб, також недопущення аварійних скидів неочищених зворотних (стічних) вод з КНС та ГКНС у поверхневі водні об`єкти, знаходиться за межами його зони впливу та відповідальності.
Зазначене вище, вказує на те, що позивач прямо ігнорує обов`язки водокористувача відповідно до статті 44 Водного кодексу України та перекладає цей обов`язок на не визначене коло осіб.
Відповідно до  статті 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані:
1) економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод;
2) використовувати воду (водні об`єкти) відповідно до цілей та умов їх надання;
3) дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території;
4) використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї;
5) не допускати порушення прав, наданих іншим водокористувачам, а також заподіяння шкоди господарським об`єктам та об`єктам навколишнього природного середовища;
6) утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої;
7) здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами;
8) здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод;
9) здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;
10) безперешкодно допускати на свої об`єкти державних інспекторів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, а також громадських інспекторів з охорони довкілля, які здійснюють перевірку додержання вимог водного законодавства, і надавати їм безоплатно необхідну інформацію;
11) своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства;
12) своєчасно інформувати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування про виникнення аварійних забруднень;
13) здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством;
14) виконувати інші обов`язки щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів згідно з законодавством.
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за поточний рік зафіксовано 29 аварійних скидів неочищених стічних вод у водні об`єкти м. Житомира КП "Житомирводоканал".
Зокрема, пункт 2 припису №100/2.2, зазначає, що мулові майданчики ОСК-1 не обладнані локальною мережею спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод.
У свою чергу КП "Житомирводоканал" вказує, що вони у 2017 році звертались до Управління екології та природних ресурсів Житомирської облдержадміністрації із запитом про фінансування з обласного фонду охорони навколишнього природного середовища в розмірі 273,048 тис.грн. на виконання робочого проекту будівництва спостережувальних свердловин по периметру мулових майданчиків на території ОСК-1,- у запиті відмовлено.
Рішенням №1405 від 23.04.2019 Житомирської міської ради було затверджено Комплексну програму охорони навколишнього природного середовища Житомирської міської об`єднаної територіальної громади на 2019-2021 роки." Відповідно до додатку №1, а саме п. 9 Заходів спрямованих на збереження та раціональне використання водних ресурсів передбачалося фінансування у 2019 році будівництва спостережних свердловин по периметру мулових майданчиків на території ОСК з фонду охорони навколишнього природного середовища (ФОНПС). Кошти на фінансування даних робіт підприємство не отримало.
Зокрема, позивач зазначає, що КП "Житомирводоканал" вважає, що будівництво нових спостережуваних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод на ОСК-1 є недоцільним та марним витраченням коштів громади м. Житомира.
Таким чином КП "Житомирводоканал" за численними запитами та твердженнями, стосовно того, що підприємство є збитковим, коштів на виконання зазначених робіт у підприємства відсутні і таке інше, ухиляється від виконання обов`язкового у визначені строки припису посадової особи органу державного нагляду (контролю), щодо усунення порушень вимог законодавства, а саме ч. 1 ст. 108 Водного кодексу України чітко зазначає що підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувані промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.
Пункт 3 припису, зазначено, розробити заходи щодо невідкладних робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води у порядку, встановленому законодавством.
Зокрема п.13 ст. 44 Водного кодексу України зазначено, що водокористувачі зобов`язані здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством.
У розумінні понятті «розробити заходи» слід вважати - сукупність дій, засобів для досягнення, здійснення невідкладних робіт та таких які потребують негайного виконання.
Пунктом 4 припису зазначено, аварійні скиди на ГКНС та КНС не обладнані засобами вимірювальної апаратури (лічильниками).
На зазначене вище порушення позивач, зазначає, що головна каналізаційна насосна станція (ГКНС) в м. Житомир була введена в експлуатацію в другій половині 1970 років, аналогічний період введення в експлуатацію і інших КНС.
Зокрема, КП "Житомирводоканал" є учасником “Другого проекту розвитку міської інфраструктури” по реконструкції очисних споруд каналізації за кредитні кошти Міжнародного банку реконструкції та розвитку. В рамках якого у м. Житомирі будуть реконструйовано очисні споруди каналізації №2, а старі ОСК-1 буде закрито. Роботи по будівництву нових очисних споруд вже розпочаті, закінчення будівництва та прийняття їх в експлуатацію заплановано в 2022 рік.
Виходячи з відповідності п.1 ч.1 ст. 98 Водного кодексу України, забороняється ведення в дію нових і реконструйованих підприємств, цехів, агрегатів, комунальних та інших об`єктів, не забезпечених пристроями і очисними спорудами необхідної потужності, що запобігають забрудненню і засміченню вод або їх шкідливій дій, та необхідною вимірювальною апаратурою, що здійснює облік об`ємів забору і скидання води. 
А тому враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Інспекцією вказана коректна порушена КП "Житомирводоканал" норма законодавства України.
Пунктом 5 припису зазначено, що КП "Житомирводоканал" не вживаються заходи щодо ліквідації наслідків скиду неочищених стічних вод (до водних об`єктів та рельєфу місцевості) від ГКНС та КНС з метою усунення негативних антропогенних наслідків на стан водних об`єктів.
Суд вважає, що саме позивач як водокористувач повинен здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством.
Будь-яких доказів по вчиненню усунення наслідків аварії шляхом очищення (розчищення) дна річки позивач не надав, що свідчить про нехтування ним своїми обов`язками водокористувача.
Посилання апелянта на те, що припис є не конкретним, судом до уваги не приймається, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача за роз`ясненням тих чи інших пунктів припису, які йому є не зрозумілими. 
З урахуванням зазначених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що припис Державної екологічної інспекції Поліського округу № 100/2.2 від 17 листопада 2021 року є правомірним і скасуванню не підлягає.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315  КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою  у задоволені позову відмовити. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу задовольнити повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Боровицький О. А.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Курко О. П.    Шидловський В.Б.