КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №757/26701/21                                                                                   головуючий у І інстанції: Панченко О.М.
провадження 22-ц/824/6981/2022                                                                                            доповідач: Сліпченко О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
07 листопада 2022 року                                                                              м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Сліпченка О.І.(суддя-доповідач), Суханової Є.М., Сушко Л.П.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1  на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 09 лютого 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ВСТАНОВИВ:
В травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась із вищевказною позовною заявою до Територіальної громади міста Києва в собі Київської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 21 травня 2021 року матеріали цивільної справи направлено за підсудністю до Деснянського районного суду м.Києва, зазначивши, що позовну заяву зареєстровано в порядку окремого провадження.
01 лютого 2022 року матеріали цивільної справи було отримано Деснянським районним судом м.Києва.
Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.
08 лютого 2022 року від представника позивачки - адвоката Бутиріна Я.Я. надійшла заява, в якій зазначає, що за загальними правилами встановлення фактів відбувається в порядку окремого провадження, позивачці відомий ще один спадкоємець після смерті Спадкодавця - а саме Територіальна громада міста Києва. Таким чином має місце хоч і формальний, але спір про право. 
 
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 09 лютого 2022 року у відкритті провадження відмовлено.
Не погодившись із висновками місцевого суду, представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. 
Вважає, що суд помилково відмовив у відкритті провадження, оскільки відсутні підстави для вказаного.
Зауважує, що ухвала про залишення позову без руху не містила недоліків, які повинен був усунути позивач.  
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.
 
Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд виходив з того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.  Конституція України має найвищу юридичну силу.
У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
За змістом п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою, визначивши, що відповідачем являється Територіальної громади міста Києва в собі Київської міської ради. 
Місцевий суд помилково вважав, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про встановлення факту.
Таким чином, відмова у відкритті провадження з посиланням на те, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право є неможливим, оскільки ОСОБА_1 із такою заявою не зверталась. 
Варто зауважити, що слушними є доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в ухвалі про залишення позову без руху недоліків, які повинен був усунути позивач. 
Таким чином, місцевий суд прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, вказавши помилкові підстави для вказаного.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 09 лютого 2022 року  скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено «07» листопада 2022 року.
 
                                                                                О.І. Сліпченко 

Є.М. Суханова 

                                                                                                       Л.П. Сушко