УХВАЛА

19 грудня 2022 року 
м. Київ
справа №640/18442/20
адміністративне провадження № К/990/35257/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури міста Києва, кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури міста Києва, кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 28 травня 2020   року №97дп-20 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури №8 міста Києва ОСОБА_1 » у дисциплінарному провадженні № 07-130дс-108дп-20; визнати протиправним та скасувати наказ Прокуратури міста Києва від 11 червня 2020 року №986к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до неї, як прокурора Київської місцевої прокуратури №8 міста Києва застосовано дисциплінарне стягнення у виді заборони на строк 6 місяців на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду з 28 травня 2020 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 28 травня 2020   року №97дп-20 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Київської місцевої прокуратури №8 міста Києва ОСОБА_1 » у дисциплінарному провадженні №11/2/4-1430дс-169дп-19 (після перерозподілу присвоєно №07-130дс-108дп-20). Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури міста Києва від 11 червня 2020 року №986к «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до прокурора Київської місцевої прокуратури №8 міста Києва Григорчук Н.П. застосовано дисциплінарне стягнення у виді заборони на строк 6 місяців на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду з 28 травня 2020 року.
12 грудня 2022 року Офіс Генерального прокурора надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права. Заявник просить переглянути оскаржені судові рішення на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скасувати їх та відмовити в позові.
Предметом спору цій справі є правомірність рішення та наказу про притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення поза межами річного строку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій    статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Перевіряючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за приписами частини четвертої статті 48 Закону України «Про прокуратуру», рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці. Як установлено судами і не заперечується сторонами у цій справі, позивач набула нерухоме майно у власність 22 листопада 2018 року, тому обов`язок повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, згідно з вимогами частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» виник у неї у період з 00:00 год 23 листопада 2018 року по 23:59 год 02 грудня 2018 року. Отже, за таких обставин, річний строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності необхідно обчислювати з наступного дня після закінчення десятиденного строку повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме: з 03 грудня 2018 року по 03 грудня 2019 року. Ураховуючи те, що останній день прийняття рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення було 03   грудня 2019 року, а оскаржене рішення кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг №97дп-20 було прийняте лише 28 травня 2020 року, суди дійшли висновку, що прокурора притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межами річного строку, що є підставою для скасування такого рішення. Водночас суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, сформовані у справі №9901/480/18, в якій Судом вже сформовано висновок щодо застосування приписів частини четвертої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» у взаємозв`язку із положеннями частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у подібних правовідносинах. Також у цій справі Верховний Суд указав, що початок перебігу річного строку для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, згідно з частиною четвертою статті 48 Закону України «Про прокуратуру», пов`язується з днем вчинення проступку, а не з днем його виявлення.
За таких обставни, Суд відхиляє доводи заявника про відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування приписів частини четвертої статті 48 Закону України «Про прокуратуру» у взаємозв`язку із положеннями частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у подібних правовідносинах, так як Суд уже неодноразово висловлював правову позицію з цього приводу та сформував відповідні висновки, які і були застосовані судом апеляційної інстанції.
Водночас мотиви Офісу Генерального прокурора про те, що він є неналежним відповідачем у справі також не беруться Судом до уваги, так як норми КАС України наділяють позивача правом самостійно визначити особу, яка повинна відповідати за позовом. Лише загальні посилання на відсутність позовних вимог до заявника у позові, за відсутності вмотивованої аргументації, не свідчить про те, що Офіс є неналежним відповідачем у цій справі, а отже ці доводи не є підставою для перегляду судових рішеньу цій справі в касаційному порядку саме з цих підстав.
Інші аргументи скарги зводяться до цитування норм законодавства, з посиланням на практику Верховного Суду у інших справах, обставини у яких не є подібними до спірних правовідносин, що не є критеріями застосування положень пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, так як сформований Верховним Судом висновок у справі №9901/480/18 наразі і вирішує проблематику таких спорів та створює умови для формування єдиної правозастосовчої практики.
Враховуючи те, що інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2022 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури міста Києва, кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку. 
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська