Ухвала
 
19 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 2-861/11
провадження № 61-9010ск22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання пункту кредитного договору удаваним, визнання недійсним договору застави і зобов`язання вчинити дії та за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання пункту кредитного договору удаваним, визнання недійсним договору застави і зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати пункт 7.1 кредитного договору від 21 грудня 2007 року № DNJ0A0100310033, укладеного між ним і ПАТ КБ «ПриватБанк», удаваним; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором від 21 грудня 2007 року № DNJ0A0100310033, виходячи з умов, що банк з моменту укладення договору надав кредит в розмірі 50 313 грн на купівлю автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості, врахувавши при цьому, що він сплатив банку 37 830,57 грн; визнати недійсним договір застави від 11 грудня 2007 року № DNJ0AU081150, укладений між ним і ПАТ КБ «ПриватБанк»; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути йому автомобіль марки Chery A 15 AMULET, реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов №  НОМЕР_2 , 2007 року випуску.
 
У червні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2007 року № DNJ0A0100310033в загальному розмірі 37 959,62 доларів США, з яких: 8 972,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 295,50 доларів США - за відсотками за користування кредитом; 24 874,11 доларів США - за пенею за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 9,89 доларів США - штраф (фіксована частина), 1 807,13 доларів США - штраф (відсоткова складова).
 
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 грудня 2007 року № DNJ0A0100310033 в загальному розмірі 7 643,82 доларів США, яка складається з тіла кредиту - 3 449,56 доларів США заборгованості за відсотками за кредитним договором - 1 628,58 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язання - 2 565,68 доларів США, що еквівалентно 64 834,73 грн, а також - сплачений судовий збір в розмірі 2 887,79 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року апеляційні скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року - без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 4 607,10 грн.
 
12 вересня 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні його вимоги про стягнення частини заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 400,17 доларів США і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вказаної вимоги, в іншій частині судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень АТ КБ «ПриватБанк» вказало, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц, від 22 липня 2020 року у справі № 189/2109/18 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім цього, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 вересня 2022 року.
 
Витребувати з П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 2-861/11 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання пункту кредитного договору удаваним, визнання недійсним договору застави і зобов`язання вчинити дії та за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 жовтня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко