КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №361/8259/2018                                                                                Головуючий у І інстанції - Підпалий В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2502/2022                                        Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
13 вересня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 
 
встановив:
 
В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після його смерті відкрилась спадщина.
Згідно з заповітом серії НАН №369893, батько позивача все майно, яке належало йому на день смерті, та на що він за законом матиме право, заповів позивачу, ОСОБА_1 .
Відповідно до заповіту, позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 
24 березня 2018 року та 29 березня 2018 року він звернувся із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Гамзатової А.А.
Приватний нотаріус Гамзатова А.А. листом відмовила у відкритті спадкової справи через закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.
  У визначений строк позивач не звернувся із заявою прийняття спадщини з наступних причин.
Він є учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи. Страждає на цукровий діабет з 1992 року.
Після смерті батька хвороба у нього загострилася, рухова активність була обмежена.
Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №13734 він перебував на стаціонарному лікуванні з 21 грудня 2017 року по 06 січня 2018 року через захворювання на цукровий діабет 1 типу, важка форма, з наступними ускладненнями.
Відповідно до довідки Центрального госпіталю МВС України від 16 березня 2018 року позивач дійсно знаходився в Центральному госпіталі МВС України з приводу цукрового діабету 1 типу, важка форма, лабільний перебіг.
Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №8254 він перебував на стаціонарному лікуванні з 30 липня 2018 року по 17 серпня 2018 року через захворювання на цукровий діабет 1 типу, важка форма, стан субкомпенсації, з наступними ускладненнями.
Підтримання та відновлення стану здоров`я потребувало тривалого часу.
Наявність зазначених захворювань створили неможливість своєчасного прийняття спадщини.
Вважає, що причина пропуску строку є поважною, адже зазначені розлади здоров`я стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку.
02 квітня 2018 року він звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою про поновлення строку для прийняття спадщини, яка 12 вересня 2018 року була задоволена та встановлено строк для прийняття спадщини.
29 листопада 2018 року Київським апеляційним судом вищезазначене рішення Броварського міськрайонного суду Київської області скасовано.
Судовий розгляд його позовної заяви також став додатковою причиною пропуску строку прийняття спадщини, яка є поважною.
Просив суд, визначити йому, ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_2 .
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилався на те, що судом не взято до уваги наявність у нього тяжкої тривалої хвороби, що є поважною причиною, із-за якої він фактично не зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законом строк.
Тривала хвороба, що стала причиною пропуску ним строку прийняття спадщини є поважною, адже розлади здоров`я на які позивач посилався у позовній заяві стали об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для здійснення дій з особистого прийняття спадщини в межах передбаченого законом строку.
Вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що позивач начебто не був позбавлений можливості прийняти спадщину в період з 16 вересня 201 7року по 21 грудня 2017 року, тобто через 3 місяці та 5 днів після смерті батька позивача, ОСОБА_2 .
Зазначений висновок суперечить вимогам ст. 1270 ЦК України, яка визначає строк прийняття спадкового майна в термін до 6 місяців.
Ураховуючи те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, страждає на цукровий діабет з 1992 року, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, тобто у нього наявна тяжка тривала хвороба, а також суттєве погіршення стану здоров`я перед закінченням строку та незначний період пропуску строку для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини, вважає це поважними причинами, із-за яких він фактично не зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений строк.
Просив скасувати заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, який якого позов задовольнити та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його батька, ОСОБА_2 .
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради.
01 вересня 2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповідає своєму сину ОСОБА_1 все належне йому майно, що знаходиться на території України, яке буде належати йому на день смерті та на що він за законом буде мати право.
24 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гамзатової А.А. із заявою про прийняття спадщини.
29 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до приватного нотаріуса Гамзатової А.А.
Листом приватного нотаріуса Гамзатової А.А., вих. №17/1-16 від 29 березня 2018 року, заявника повідомлено, що відкриття спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути здійснено у зв`язку із спливом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини.
Листом приватного нотаріуса Гамзатової А.А., вих. №22/1-16 від 03 квітня 2018 року, заявника повідомлено, що відкриття спадкової справи після померлого ОСОБА_2 , не може бути відкрито у зв`язку з тим, що спадкову справу вже заведено у Спадковому реєстрі в Броварській районній державній нотаріальній конторі Київської області.
В подальшому ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено та надано позивачу строк для подання заяви про прийняття спадщини строком три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року, рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2018 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зокрема у зв`язку із тим, що рішення у цій справі прямо стосується прав та законних інтересів ОСОБА_2 , який не брав участі у розгляді справи, проте є онуком померлого та звертався із заявою про прийняття спадщини.
За таких обставин позивач звернувся до ОСОБА_2 із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Неможливістю у строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, позивач зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, у зв`язку з чим з 1992 року хворіє на цукровий діабет.
Після смерті батька хвороба загострилася, рухова активність була обмежена.
Зокрема, згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №13734 та довідки від 16 березня 2018 року, позивач ОСОБА_1 , перебував з 21 грудня 2017 року по 06 січня 2018 року на стаціонарному лікуванні у Центральній поліклініці МВС України з приводу цукрового діабету 1 типу, важка форма.
Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого №4948 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 29 липня 2018 року по 15 серпня 2020 року через захворювання на цукровий діабет 1 типу, важка форма.
Як зазначив позивач, наявність зазначених хвороб створили неможливість своєчасного прийняття спадщини та стали причиною пропуску строку на прийняття спадщини.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що час прийняття спадщини для осіб які разом не проживали з ОСОБА_2 становить з 16 вересня 2017 року до березня 2018 року, тоді як позивачем до суду не надано жодного належного доказу наявності перешкод у подані заяви до нотаріуса з 16 вересня 2017 року по 21 грудня 2017 року, тобто, з моменту відкриття спадщини до моменту його госпіталізації.
Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з цим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року (справа №766/14595/16), від 30 січня 2020 року (справа №487/2375/18), від 31 січня 2020 року (справа №450/1383/18).
Колегія суддів враховує те, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, страждає на цукровий діабет з 1992 року, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, у нього наявна тяжка тривала хвороба, мало місце погіршення стану здоров`я перед закінченням строку на звернення із заявою про прийняття спадщини та вважає, що це є поважною причиною, із-за якої позивач фактично не зміг звернутися із заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством строк.
Згідно довідки Центрального госпіталю МВС України від 16 березня 2018 року, ОСОБА_1 знаходився в Центральному госпіталі МВС України з 16 березня 2018 року (на вказану дату припадав останній день шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини), з приводу цукрового діабету 1 типу, важка форма.
На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, з тих підстав, що позивачу не перешкоджало звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини до моменту його госпіталізації, що прямо суперечить вимогам зазначеного вище законодавства.
Відтак, у зв`язку з вищезазначеним, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року підлягає скасуванню з прийняттям по справі постанови про задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
ОСОБА_1 слід встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з дня ухвалення даного судового рішення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.      
Керуючись ст.ст. 367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -            
  
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2021 року скасувати і постановити по справі нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом одного місяця з дня ухвалення даного судового рішення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 21 вересня 2022 року. 

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба