УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху
04 жовтня 2022 року
м. Київ
справа №560/1680/20
провадження №К/990/25801/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 в справі №560/1680/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років, обчисленої із застосуванням 83% сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років та її виплату з 01.01.2018 із розрахунком підвищення до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018, виходячи із 83% грошового забезпечення.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.04.2020 позов задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розміру 83% сум грошового забезпечення, викладену у листі №50-11/В-03/8-2200/20 від 27.01.2020;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи із розміру 83% сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум;
- у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Згодом, ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони стягувача в адміністративній справі №560/1680/20.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2022, яка була залишена без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022, заяву ОСОБА_2 задоволено. Замінено стягувача у виконавчому листі по справі №560/1680/20 з ОСОБА_1 на його правонаступника ОСОБА_2 .
Не погодившись з такими судовими рішеннями, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, натомість, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 повністю.
Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Заявник не долучив до касаційної скарги документ про сплату судового збору.
Водночас скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
За приписами частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» також закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Беручи до уваги обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що заявник у цій ситуації не є суб`єктом, на якого поширюється дія частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» з питання звільнення від сплати судового збору, а отже фактичний склад цієї справи не містить підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень для звільнення від тягаря судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Тому Верховний Суд дійшов висновку, що треба відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Своєю чергою відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2481 грн.
Разом з тим, Верховний Суд зауважує, що з 05.10.2021 почато функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало касаційну скаргу в електронній формі. Тому розмір ставки судового збору з пониженням становить 1984,80 грн (2481 грн х 0,8).
Отже, для того, щоб Верховний Суд мав можливість розв`язати питання щодо прийнятності касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, заявник має сплатити судовий збір у розмірі 1984,80 грн.
За таких обставин касаційну скаргу треба залишити без руху та встановити скаржнику строк для усунення її недоліків у спосіб надсилання на адресу суду документа про сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів:  ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
Код отримувача (код за ЄДРПОУ):  37993783
Банк отримувача:  Казначейство України (ЕАП)
Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN):  UA288999980313151207000026007
Код  класифікації доходів бюджету:  22030102
Найменування податку, збору, платежу:  Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу:  *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Також відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Водночас частина друга статті 329 КАС України встановлює, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження заявник пропустив, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 30.05.2022, а касаційна скарга подана 22.09.2022 через систему «Електронний суд».
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, доданому до касаційної скарги, відповідач зазначає про те, що вперше скаргу було подано до суду касаційної інстанції 29.06.2022, тобто в межах строку на касаційне оскарження. Ухвалою Верховного Суду від 06.07.2022 касаційну скаргу залишено без руху через несплату заявником судового збору та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2022 вказану скаргу повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оскільки недолік касаційної скарги, який слугував підставою для залишення її без руху, не було усунуто. Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вважає, що право на касаційне оскарження ним було використано без невиправданих зволікань, оскільки при подачі первинної скарги строк на оскарження було дотримано.
Також, зазначає про введення правового режиму воєнного стану на території України, який досі триває та надмірну завантаженість пенсійного органу іншими справами.
У цьому контексті колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що невиконання вимог процесуального закону щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги впродовж тривалого часу, та як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення.
До того ж, ухвалу Верховного Суду про повернення скарги відповідачем отримано 31.08.2022 через систему «Електронний суд», натомість з цією касаційною скаргою заявник звернувся лише 22.09.2022 не сплативши при цьому судовий збір.
Також відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.
У цьому контексті колегія суддів зауважує, що лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.
До того ж, завантаженість державного органу іншими справами не може бути поважною причиною пропуску строку, оскільки обставини внутрішньої роботи в межах установи є суб`єктивними, адже стосуються належної організації роботи всередині установи та залежать від волі керівника та працівників, а тому не виправдовують зволікання у вчиненні процесуальних дій.
Органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених також і нормами процесуального закону, і не можуть та не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або через допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, зумовлене, насамперед, специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спрямоване на забезпечення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків передбачене законом також для того, щоб дисциплінувати учасників адміністративного судочинства та стимулювати своєчасне виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Також відповідно до приписів частини 7-9 статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Так, касаційна скарга була сформована у системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів заявником не надано.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Одночасно правилами частини другої статті 169 КАС України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків, а саме: 1) надати суду платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 1984,80 грн.; 2) подати заяву, в якій навести інші підстави та надати відповідні докази для поновлення строку на касаційне оскарження; 3) надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Керуючись приписами статей 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
2. Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2022 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 в справі №560/1680/20.
3. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.01.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2022 в справі №560/1680/20 залишити без руху.
4. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.
5. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, у відкритті касаційного провадження за поданою скаргою буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук