УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/18977/19 Головуючий у 1-й інст. Семенцова Л. М. 
Категорія 80 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

  головуючого Микитюк О. Ю. суддів Галацевич О.М.
Борисюка Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників в місті Житомирі справу №295/18977/19
за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирбудрозвідування» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 року,ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М. у м. Житомирі,

встановив:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Житомирбудрозвідування» недоплаченої за період з 01.01.2017 по 30.04.2019 заробітної плати за понаднормову роботу у нічний час в розмірі 70848грн.94коп. В обґрунтування позову зазначив, що у вказаний період працював у відповідача на посаді охоронника, розрахунок при звільнення з ним в повному обсязі не проведений. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 рокуу задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у повідомленні про неможливість надання висновку судової економічної експертизи експерт КНДІСЕпослався на відсутність в матеріалах справи відповідних документів, які мали бути надані відповідачем. Вважає, що покази свідка ОСОБА_2 підтверджують роботу позивача у нічний час. Відповідач на думку позивача, частково визнав позов. Проте суд не надав належної оцінки цим доказам.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді охоронника ТОВ «Житомирбудрозвідування» за сумісництвом з 04.01.2017, йому встановлено режим роботи з 17-00 год. до 09-00 год. в робочі дні та з 09-00 год. до 09-00 год. наступного дня у вихідні та святкові дні з посадовим окладом у розмірі 2140грн. на місяць з доплатою до мінімальної заробітної плати за роботу в надурочний час, святкові та вихідні дні, встановлено обліковий час для обрахунку надурочного (понаднормового) часу роботи – квартал (т.1 а.с.67). 
За час роботи позивача з січня 2017 року по квітень 2019 року включно йому було нараховано 103570,94грн.(т.1 а.с.82). 
Відповідно до ст.ст.106, 108 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Робота у нічний час оплачується у підвищеному розмірі, встановлюваному генеральною, галузевою (регіональною) угодами та колективним договором, але не нижче 20 відсотків тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи у нічний час.
Суд першої інстанції дослідив письмові докази, зокрема табелі обліку робочого часу ТОВ «Житомирбудрозвідування» за січень 2017 року - квітень 2019 року, заслухав покази свідка ОСОБА_2 , двічі призначав судові експертизи для з`ясування наявності та розміру заборгованості по заробітній платі, які не проведені через відсутність достатніх документів. 
Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з положень ч.2 ст.78, ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України. Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість позову і відмовив в його задоволенні. 
Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги його не спростовують.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 29 червня 2022 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку

Головуючий:                         Судді: