Справа № 345/984/22 
Провадження № 33/4808/700/22 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та адвоката Бурака Б.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за наступних обставин: 07.04.2022 року о 16.00 год. по вул. Винниченка, 34 в м. Калуші ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HONDA CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився.
Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що судом першої інстанції при винесенні постанови неправильно застосовано норми матеріального права та процесуального права, а також не надано належної оцінки всім обставинам справи та доказам, які мали істотне значення для правильного встановлення дійсних обставин справи.

Наголошує, що дійсно 07.04.2022 року близько 16.00 год. рухався своїм транспортним засобом, але оскільки в той день вживав спиртні напої, а саме випив пляшку пива, то за кермом автомобіля знаходився його товариш ОСОБА_2 . Проте ОСОБА_1 , після зупинки ОСОБА_2 по власним потребам, вийшов із автомобіля на вулицю, після чого до нього під`їхали працівники поліції Калуського ВП УМВС в Івано-Франківській області і пред`явили звинувачення, про нібито керування транспортним засобом знаходячись в нетверезому стані і запропонували пройти алкотест або медичний огляд. Від вказаних пропозицій він відмовився тому, що транспортним засобом не керував.
Вказує, що протокол про порушення п 2.5. Правил дорожнього руху України не складався, копію протоколу не було направлено, посвідчення водія не вилучалось. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Бурак Б.В. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , яке задоволено. Просили задовольнити апеляційну скаргу. 

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта про порушення права на захист не є слушним, оскільки ОСОБА_1 мав достатньо часу для залучення захисника, оскільки справа в суді першої інстанції перебувала з 11.04.2022 року по 10.10.2022 року, тобто 6 місяців. ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово не з`являвся хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. 
Так судові засідання призначались на 04.05.2022 року, 13.06.2022 року, 23.06.2022 року, 18.07.2022 року, 04.08.2022 року, 15.09.2022 року на 10.10.2022 року. 
В судове засідання 10.10.2022 року ОСОБА_1 не з`явився. Однак 07.10.2022 року через канцелярію суду подав чергову заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров`я.
Вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за його клопотаннями розгляд справи неодноразово відкладався. ОСОБА_1 зазначив у поданих заявах про невизнання своєї вини, однак жодних пояснень та заперечень суду не надав. Також суд першої інстанції вірно зауважив, що хоча ОСОБА_1 зазначав про неможливість участі в судових засіданнях через хворобу, однак особисто подавав всі заяви про відкладення розгляду справи через канцелярію суду, в тому числі й під час перебування на стаціонарному лікування в медичному закладі.
При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в суді першої інстанції, оскільки він подавав клопотання про відкладення.
Відомості про те, що ОСОБА_1 залучав захисника, в матеріалах справи відсутні.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю що суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та право на захист у цьому випадку не порушено.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2022 року серії ААБ № 031871 (а.с. 1) 07 квітня 2022 року о 16 годині у м. Калуш, по вул. Винниченка 34, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «HONDA CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя та очей, від проходження огляду на факт вживання за допомогою приладу «Драгер», водій відмовився проходити огляд, як на місці зупинки так і в медичному закладі. Цим порушив вимоги п. 2.5. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським СРПП Калуського РВП, сержантом поліції Короташ Я.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним. 
ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук, нестійка хода відмовився пройти такий огляд на місці зупинки.
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у «Калуську ЦРЛ» (а.с. 3) вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, тремтіння пальців рук відмовився проходити відповідний огляд.

Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), на якому безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівники поліції підійшов до ОСОБА_1 , який стояв біля свого автомобіля, звертаючись до нього як до водія, у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, після відмови ОСОБА_1 запропонували пройти такий огляд у медичному закладі, проти і від такої пропозиції він відмовився. Після цього працівники поліції повідомили ОСОБА_1 проте, що на нього буде складений відповідний протокол, заперечень проти цього він не висловлював та погодився з цим. На запитання чи вживав алкогольні напої відповів, що не вживав. 
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці, поліцейські запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте від такого водій ОСОБА_1 теж відмовився.
Вважаю, що суд першої інстанції перевіривши сукупність доказів в справі, дійшов вірного висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови  ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння тому, що транспортним засобом не керував спростовується наявними матеріалами справи та відеозаписом на якому ОСОБА_1 на звертання працівників поліції до нього як до водія ніяких заперечень не висловлював.
Крім того, будь-яких інших осіб, які керували вказаним автомобілем під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції не встановлено, так як не надано будь-яких даних про таку особу самим ОСОБА_1 .
При цьому також враховую обставини за якими працівники поліції встановили факт керування особою транспортним засобом з ознаками сп`яніння, а саме відповідно до рапорту (а.с. 4) 07.04.2022 року о 16:06 надійшло повідомлення зі служби 102 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що за адресою: м. Калуш, просп. Л.Українки, поворот на вул. Дзвонарська, автомобіль Хонда або Хондай, срібного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , водій в стані сп`яніння заглох за вказаною адресою. СРПП прибувши на місце виклику складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП серія ААБ №031871 на ОСОБА_1 . Заявниця від написання заяви відмовилась, в поліцію звернулась з метою інформування. 
Також згідно пояснень ОСОБА_5 (а.с. 6) водій ОСОБА_1 рухався транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, після прибуття працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці, так і в медичному закладі відмовився, поводив себе неадекватно, на будь-які дії працівників поліції не реагував.
Жодних даних про упередженість працівників поліції, свідка ОСОБА_5 та заявника ОСОБА_4 матеріали справи не містять, тому вважаю їх такими, що відповідають дійсності.
Допитаний під час апеляційного розгляду в якості свідка, ОСОБА_3 повідомив, що керував 07.04.2022 року транспортним засобом ОСОБА_1 на прохання останнього, проте після того, як їх зупинили працівники поліції до транспортного засобу підійшли працівники поліції з представниками територіальної оборони, які забрали його для уточнення даних у воєнкомат, а ОСОБА_1 залишився із працівниками поліції біля транспортного засобу.
Вважаю показання свідка ОСОБА_3 недостовірними, тому що вони суперечать поясненням ОСОБА_1 як в апеляційній скарзі так і наданим ним під час апеляційного розгляду. 
Так, як ОСОБА_3 перебуває в дружніх стосунках із ОСОБА_1 вважаю за необхідне критично розцінювати пояснення свідка, оскільки він може бути зацікавленим в розгляді справи.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу марки «HONDA CR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону водій відмовився, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

 
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло