Постанова
Іменем України                           
 
07 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 687/333/20
провадження № 61-14569св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року у складі судді Борсука В. О. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С., Костенка А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» (далі - ТОВ «Агро-Чемерівці») про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,6734 га, з кадастровим номером 6825281200:05:002:0015, яка розташована на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області. 
 
У лютому 2020 року з публічної кадастрової карти позивачу стало відомо, що між ним та ТОВ «Мрія Агро Чемерівці» укладено договір оренди від 10 жовтня 2014 року, строком на 10 років. 
 
Право відповідача щодо оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано Реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області 07 квітня 2015 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці», строком на 10 років. 
 
Зазначає, що оспорюваний договір оренди землі від 10 жовтня 2014 року він не підписував і особисто нікого не уповноважував його укладати. Отже, наявний у спірному договорі підпис виконаний не ним, а іншою особою. Позивач є пайовиком ДП «Агрооб`єднання Слов`янське», тому не міг підписувати будь-які угоди чи договори про продовження терміну дії старих договорів з іншим підприємством. 
 
З врахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив суд скасувати державну реєстрацію права оренди та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, площею 1,6734 га, з кадастровим номером 6825281200:05:002:0015 шляхом повернення її з незаконного володіння ТОВ «Агро Чемерівці». 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Скасовано державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агро-Чемерівці» (перейменовано з «Мрія Агро Чемерівці») щодо земельної ділянки, площею 1,6734 га, кадастровий номер 6825281200:05:002:0015, що розташована на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, та зареєстрована 07 квітня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 9326456.
Усунуто перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною йому земельною ділянкою, площею 1,6734 га, з кадастровим номером 6825281200:05:002:0015 шляхом повернення її з незаконного володіння ТОВ «Агро-Чемерівці». 
Вирішено питання судового збору.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з метою спростування підпису позивача в договорах оренди суд витребовував ухвалами від 26 травня 2020 року, 04 листопада 2020 року у ТОВ «Агро-Чемерівці», Чемеровецької районної державної адміністрації, Городоцької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру оригінали оспорюваних договорів оренди земельних ділянок, оригінали платіжних відомостей із додатками з виплати орендної плати за договорами оренди земельних ділянок, проте ці договори не були надані до суду з посиланням на їх відсутність. Жоден з листів вказаних компетентних установ не містить ніяких пояснень щодо причин відсутності у них оригіналу відповідного договору, тобто поважних причин ненадання. Факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірного договору за ТОВ «Агро-Чемерівці» за його ж заявою не є підтвердженням волевиявлення позивача на укладення цього договору. Отже, оскільки позивач спірний договір не підписував, у цьому випадку відсутнє його волевиявлення на встановлення його цивільних прав та обов`язків щодо укладення договору оренди землі, яка перебуває у його власності. Враховуючи, що оспорюваний договір укладений без волевиявлення орендодавця, це є підставою для визнання цього спірного договору недійсним відповідно до статей 202, 203, 215 ЦК України. 
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Чемерівці» залишено без задоволення. 
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року залишено без змін. 
 
Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконав вимогу суду про надання оригіналу договору оренди землі, а відтак позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право на проведення почеркознавчої експертизи для підтвердження тієї обставини, що підпис у договорі вчинено не ним.
З врахуванням положень статей 14, 15 Закону України «Про оренду землі», частини третьої статті 203, частини другої статті 207, статті 683 ЦК України суд дійшов висновку, що не виконавши вимогу суду про надання оригіналу договору оренди землі, відповідач не спростовував твердження позивача, що цей договір не був укладений між відповідачем і ним та що підпис у графі договору «орендодавець» виконаний не ОСОБА_1 .
За непідтвердження факту укладення договору оренди землі між сторонами, який слугував підставою реєстрації права оренди, суд першої інстанції правильно вказав, що державна реєстрація здійснена незаконно і підлягає скасуванню. При цьому апеляційний суд послався на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 2/2218/3845/11, від 18 червня 2019 року у справі № 920/330/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У серпні 2021 року ТОВ «Агро Чемерівці» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди попередніх інстанцій неналежним чином встановили фактичні обставини у справі. Договір оренди землі між сторонами укладено та зареєстровано у встановленому законодавством України порядку. На виконання умов указаного договору відповідач сплачував позивачу орендну плату протягом 2015-2019 років.
У розумінні статей 207, 638 ЦК України, статті 14 Закону України «Про оренду землі» оспорюваний договір оренди землі є укладеним і набрав чинності.
Суди не застосували до спірних правовідносин положення статті 218 ЦК України. 
Також суди не врахували, що державний реєстратор не міг зареєструвати право оренди без оригіналу договору оренди землі.
На переконання заявника, позивач не виконав обов`язок щодо доведення своїх позовних вимог належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами відповідно до положень статті 81 ЦПК України.
Суди попередніх інстанцій не врахували у оскаржуваних рішеннях висновки Верховного Суду України, викладені у справах № 6-3090цс15, № 6-2161цс16, № 6-2233цс16, які стосуються особливостей застосування такого способу захисту порушеного права, як витребування майна шляхом віндикації.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у листопаді 2021 року, ОСОБА_1 заперечував проти доводів ТОВ «Агро Чемерівці», просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Агро Чемерівці» на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.
 
У жовтні 2021 року заявник у встановлений судом строк зазначені недоліки касаційної скарги усунув, судовий збір за подання касаційної скарги сплатив.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Чемеровецького районного суду Хмельницької області цивільну справу № 687/333/20, відмовлено ТОВ «Агро Чемерівці» у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2022 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6825281200:05:002:0015, загальною площею 1,6734 га, яка розташована на території Вишнівчицької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.
 
Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 квітня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області за ТОВ «Агро Чемерівці» зареєстровано право оренди щодо земельної ділянки, площею 1,6734 га, кадастровий номер 6825281200:05:002:0015, на підставі договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці» строком на 10 років.
 
Матеріали справи не містять оригіналу договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці», на підставі якого зареєстровано право оренди ТОВ «Агро Чемерівці» щодо земельної ділянки ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року із Чемеровецької РДА витребувано оригінал договору оренди землі б/н від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ТОВ «Агро Чемерівці» та ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки, площею 1,6734 га, кадастровий номер 6825281200:05:002:0015. 
 
Згідно з повідомленням Чемеровецької РДА від 25 червня 2020 року 
№ 24/16-36-3 оригінал договору на вимогу суду не надано у зв`язку з його відсутністю в паперовому вигляді.
 
З метою спростування належності підпису позивача в договорах оренди ухвалами Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 26 травня 2020 року, від 04 листопада 2020 року витребувано у ТОВ «Агро Чемерівці», Городоцької РДА, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, зокрема, оригінал договору оренди від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Чемерівці», земельної ділянки, кадастровий номер 6825281200:05:002:0015.
 
Листом Відділу у Чемеровецькому районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 листопада 2020 року № 1570/417-20-0.34 повідомлено суд про неможливість надати оригінал договору оренди землі від 10 жовтня 2014 року у зв`язку з його відсутністю. 
 
Встановлено, що ТОВ «Агро Чемерівці» також не надало оригінал спірного договору оренди земельної ділянки, посилаючись на відсутність у товариства оригіналу договору.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 575/476/16 (провадження № 14-306цс18), постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року в справі № 143/227/17 (провадження № 61-25861св18), від 17 червня 2020 року в справі № 538/898/17 (провадження 
№ 61-35137св18), від 02 червня 2020 року в справі № 387/1007/17 (провадження № 61-28351св18), від 28 травня 2020 року в справі № 535/352/17 (провадження № 61-38911св18), від 21 травня 2020 року у справі № 177/1948/16-ц (провадження № 61-46954св18), від 14 травня 2020 року в справі № 143/226/17 (провадження № 61-11622св18), від 06 травня 2020 року в справі № 616/422/17 (провадження 61-43966св18), від 25 березня 2020 року в справі № 704/593/17 (провадження 
№ 61-14992св19), від 19 червня 2020 року в справі № 624/946/16 (провадження № 61-732св20), від 11 вересня 2019 року в справі № 675/1430/17 (провадження № 61-9847св19), від 20 грудня 2019 року в справі № 387/553/18 (провадження № 61-3089св19), від 05 грудня 2019 року в справі № 177/1950/16 (провадження 61-16253св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2021 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2021 року відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
 
Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
 
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
 
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
 
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.
 
У частині першій статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.
 
Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»).
 
Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
 
Згідно з частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
 
Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація змін, припинення, набуття речового права здійснюється на підставі судового рішення про визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.
 
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
 
Заперечуючи проти факту укладення з відповідачем договору оренди, позивач зазначав про відсутність у нього примірника такого договору. 
 
За відсутності оригіналу договору оренди землі у цій справі, оскільки його також не було надано на виконання ухвал суду першої інстанції як відповідачем, так і Чемеровецькою РДА, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог, оскільки факт укладення договору оренди землі не підтверджено належними та достатніми доказами. Державна реєстрація права оренди ТОВ «Агро Чемерівці» на підставі договору, існування якого не підтверджено, не може вважатись законною.
 
Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 січня 2022 року у справі № 687/358/20 (провадження № 61-8698св21), правовідносини в якій є подібними до тих, що встановлені у справі, яка переглядається у касаційному порядку.
 
Так, у обох справах предметом спору є скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за обставин відсутності у матеріалах справи оспорюваних договорів оренди земельних ділянок від 10 жовтня 2014 року, а також невиконання, зокрема ТОВ «Агро Чемерівці», ухвал суду першої інстанції про витребування доказів (надання оригіналу оспорюваного договору оренди).
 
У постанові від 17 січня 2022 року у справі № 687/358/20 (провадження 
№ 61-8698св21) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, оскільки відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року б/н підтверджує доводи позивача про те, що такий договір не укладався, і зазначив, що «ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, існування якого заперечує позивач, підтверджує відсутність такого договору, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою».
 
Колегія суддів Верховного Суду не бере до уваги посилання у касаційній скарзі на неврахування судами висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 177/1950/16-ц, від 20 грудня 2019 року у справі № 387/553/18, від 02 вересня 2019 року у справі № 143/227/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 675/1430/17, від 28 лютого 2020 року у справі № 624/946/16-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 704/593/17, від 06 травня 2020 року у справі № 616/422/17, від 14 травня 2020 року у справі № 143/226/17, від 21 травня 2020 року у справі № 177/1948/16-ц, від 28 травня 2020 року у справі № 535/352/17, від 02 червня 2020 року у справі № 387/1007/17, від 17 червня 2020 року у справі № 538/898/17, оскільки висновки у цих справах та у справі, що переглядається, а також встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин, є різними, у кожній із зазначених справ суди виходили з конкретних обставин та фактично-доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності.
 
Аналізуючи доводи касаційної скарги про неврахування в оскаржуваних рішеннях судів висновків Верховного Суду України, встановлено таке.
 
Підставою позову у справі № 6-3090цс15 є прийняття органом місцевого самоврядування (міською радою) рішення про передачу у власність громадян в межах норм безоплатної приватизації земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення з порушенням вимог чинного земельного законодавства.
 
У справі № 6-2161цс16 предметом спору є витребування майна із чужого незаконного володіння на підставі статей 387, 388 ЦК України.
 
Предметом позову у справі № 6-2233цс16 є визнання прилюдних торгів недійсними, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів та скасування акту державного виконавця.
 
Отже, правовідносини, що склалися між сторонами у справі, яка переглядається Верховним Судом, та у справах Верховного Суду України 
№ 6-3090цс15, № 6-2161цс16, № 6-2233цс16, які наведено заявником у касаційній скарзі, виникли за інших, неподібних правовідносин, а тому висновки у цих справах не можуть бути прикладами застосування норм матеріального права, які підлягали врахуванню при постановленні оскаржуваних рішень.
 
Таким чином, доводи касаційної скарги про неврахування судами першої та апеляційної інстанцій під час ухвалення оскаржуваних судових рішень правових висновків, викладених у зазначених постановах Верховного Суду України (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), є необґрунтованими.
 
Підсумовуючи викладене, надаючи оцінку доводам позивача, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів та установлених обставин дійшли обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову. 
Колегія суддів вважає, що рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від  10  березня 2021  року та постанова Хмельницького апеляційного суду від  29 липня 2021  року прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Чемерівці» залишити без задоволення.
 
Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від  10  березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від  29 липня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                           Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                      І. А. Воробйова
 
                                                                                                                  Г. В. Коломієць
 
                                                                                                                  Р. А. Лідовець
 
                                                                                                                  Ю. В. Черняк