КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 372/835/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9989/2022
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
16 листопада 2022 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
 розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2022 року у складі судді Потабенко Л.В.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У квітні 2022 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 
 
Позов обґрунтовано тим, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24.11.2021.
 
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою. 
 
Вказала, що відповідач є фізичною особою підприємцем з 5 видами діяльності, з чого убачається, що він має стабільний, регулярний заробіток.
 
На момент пред`явлення позову згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей сторонами не досягнуто, а позивачка не може сама забезпечити належний рівень життя дітей. 
 
Оскільки відповідач матеріальної допомоги в добровільному поряду не надає, а тому ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 5 000 грн на кожну дитину, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. А також просила вирішити питання судових витрат.
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 01.04.2022. Допущено негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове судове рішення про часткове задоволення позову, а саме: про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в розмірі 2500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, а також про зменшення витрат на правничу допомогу до 3 000 грн.
 
В обґрунтування апеляційної скарги, зазначено, що судом не обґрунтовано стягнено з відповідача 4000 грн щомісячно на кожну дитину та проігноровано його відзив та подані до нього докази, які свідчать про неможливість сплати ним даного розміру аліментів.
 
Вказав, що до відзиву було подано довідку, що середньомісячна заробітна плата відповідача складає 5 450 грн на місяць, що менше розміру аліментів визначеного судом.
 
Також суд залишив поза увагою те, що діти зареєстровані за місцем проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 , але не дивлячись на це 23 вересня 2021 року останнім було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_2 для проживання позивача разом з дітьми, що підтверджується копією договору в матеріалах справи.  Дана квартира  використовується позивачкою як фактичне її місце проживання, що свідчить про підтвердження даної обставини. За орендовану позивачем квартиру орендну плату сплачує відповідача в розмірі 6000 грн та неси витрати за квартиру, де проживає сам з урахуванням зареєстрованих там, його дітей, самостійно придбаває дітям необхідні речі та продукти харчування, хоча витрати на дітей повинні бути спільними двох батьків.
 
Крім того, зазначає, що його майнове становище з часу війни погіршилось, що підтверджується поданими ними доказами, які ні позивачем, ні судом першої інстанції спростовані не були, але не дивлячись на це він надає відповідну допомогу.
 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Аль-Атті І.В. в інтересах ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу обставини якої не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами без задоволення.
 
Вказує, що відповідач є ФОП та додатково працевлаштований, має декілька авто, мотоцикл та нерухоме майно: будинок та декілька квартир.
 
Посилання скарги, про те, що відповідач сплачує оренду за квартиру в розмірі 6000 грн не відповідають дійсності, оскільки догорів оренди квартири закінчився у серпні 2022 року та у подальшому не пролонгований. 
 
Зазначає, що після втрати роботи у липні 2022 та відсутності допомоги відповідача була вимушена виїхати за кордон, про що останньому відомо.
 
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
 
За положенням ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Згідно ч.4 ст.19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначено для розгляду малозначних справ,  до яких віднесено справи про стягнення аліментів (п.3 ч.6, п.1 ч.4 ст.19 ЦПК України).
 
За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
 
Як убачається, з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Броварським міськрайонним судом Київської області від 24.11.2021.
 
Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей сторін у розмірі 4 000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, починаючи з 01.04.2022, суд першої інстанції враховував вимоги ст. 182 СК України та обставини справи, а також виходив з того, що відповідач є працездатною особою, має постійні доходи, й такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
 
Колегія суддів уважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та вони в повній мірі відповідають вимогам закону.
 
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
 
Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
 
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
 
Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
 
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
 
Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
 
Визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
 
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
 
Зі справи убачається, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 5 видами діяльності, що підтверджується з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15). 
 
Крім того, з долученої до справи позивачкою інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28.01.2022 убачається, що у відповідача у власності перебуває  чисельне нерухоме майно (а.с. 39-45).
 
На спростування зазначеного відповідачем не надано жодного доказу.
 
Також матеріали справи містять довідку видану ТОВ «РЕМ ТРАНС» № 28 від 06.06.2022, з якої убачається, що відповідач, працевлаштований  з 01.01.2016 на посаді інженера охорони праці  та з січня 2022 року по травень 2022 року отримав 27 106 грн 15 коп (а.с. 106).
 
Вказуючи в апеляційній скарзі про те, що стягуючи розмір аліментів на дітей по 4000 на кожного судом не було враховано обставини справи та те, що відповідач отримує в місяць 5 450 грн на місяць, що менше розміру аліментів визначеного судом.
 
Зазначені доводи колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу, остільки  встановлений судом розмір аліментів на утримання дитини узгоджується з  положеннями ст. 182 ЦК України, а також доказами наявними в матеріалах справи, які відповідачем не спростовані.
 
Колегія суддів враховує й те, що доводи відповідача про неможливість сплачувати аліменти в установленому розмірі з причин  оплати  ним оренди квартири для позивачки з дітьми  в розмірі 6000 грн,  а також придбання ним  дітям необхідних речей та продуктів харчування, є неспроможні, остільки фактично перевищують середньомісячний заробіток останнього та з урахуванням вказаного підтверджують достатній дохід та можливість сплачувати стягнуту судом суму аліментів.
 
Безпідставними є також твердження апеляційної скарги, що фінансове становище ОСОБА_1 з часу війни погіршилось, оскільки ці посилання носять голослівний характер на не підтверджені жодними доказами.
  
У  відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
З урахуванням обставин справи та змісту заявлених вимог, колегія суддів  вважає ухвалене по справі рішення законним та обґрунтованим.
 
Визначений судом першої інстанції розмір аліментів не є завеликим, з огляду на принцип рівності прав і обов`язків обох батьків, а також потреб дітей виходячи їх вік і відсутності даних щодо її особливих потреб. А тому з урахуванням принципів законності, справедливості, рівності, а також з урахуванням прав та інтересів дітей колегія суддів не вбачає підстав до зменшення розміру аліментів, як на тому наполягає відповідач.  
 
Таким чином, апеляційна скарга не містить жодних доводів стосовно помилковості висновку суду першої інстанції.
 
З урахуванням  викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст.12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.
 
Крім того за ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення визначеного районним судом розміру аліментів, з огляду на відсутність доказів, які підтверджували б не можливість сплачувати таку суму.
 
Відповідно до пункту 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
Відповідно до ст.375  ЦПК  України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення  з додержанням  норм  матеріального  і процесуального  права.
 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що  рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права й підстав для його скасування,  не вбачає.
    
Не вбачає колегія суддів підстав до зменшення витрат на професійну правничу допомогу з 6 500 грн до 3 000 грн., оскільки вказані витрати понесені позивачкою підтверджені належними доказами та яким надана оцінка судом першої інстанції.
 
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, понесених позивачкою в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає зазначити наступне.
 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
 
У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Аль-Атті І.В. в інтересах ОСОБА_2 просила стягнути з апелянта понесені витрати пов`язані з оскарженням ним рішення та у додатки до відзиву додала копію договору про надання правової допомоги № 16/09 від 16.09.2022 укладеного між АО «Мірлєкс» та ОСОБА_2 , додаток до договору про надання правової допомоги №16/09 від 16.09.2022, де визначено вартість поглуг за ознайомлення з апеляційною скаргою, підготовкою відзиву  та подачу документів до суду в розмірі 5000 грн та прибутковий касовий ордер № 2 від 19.09.2022 та квитанція до нього про оплату 5000 грн.
 
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.
 
Відповіді на відзив та заперечень щодо заявлених витрат відповідачем суду не надано.
 
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.
  
Так, у питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
 
Подібні висновки  викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.
 
У  справі № 755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
 
Приймаючи до уваги, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а адвокат Аль-Атті І.В. в інтересах ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу  просила про розподіл судових витрат, проте заперечень щодо указаного клопотання відповідачем не подано, апеляційний суд вважає за можливе його задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 грн витрат за надання професійної правової допомоги під час апеляційного провадження.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Кулініченка Геннадія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2022 року залишити без змін.
                     
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: