ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2022 р.           Справа№ 927/1036/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Гаврилюка  О.М. 
          Майданевича А.Г. 

за участю секретаря судового засідання  Яценко І.В.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 
у справі № 927/1036/21 (суддя  -  Шморгун В.В.)
за позовом      Акціонерного товариства "Чернігівобленерго"
до       ОСОБА_1 
про      стягнення 138      771, 86 грн,

                                                   В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог 
Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , у якому позивач просив суд стягнути з відповідача 138 771,86 грн вартості необлікованої електричної енергії, нарахованої згідно з рішенням засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №902 від 08.08.2018. 
Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 138 771,86 грн, нарахованої згідно з рішенням засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №902 від 08.08.2018.

Короткий зміст рішення господарського суду першої інстанції та мотиви його ухвалення 
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства  "Чернігівобленерго"  138  771,86 грн вартості безобліково спожитої електроенергії та 2   270,00 грн витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивовано тим, що: 
- належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України оскарження та скасування рішення комісії позивача з розгляду акту про порушення № 000671 від 04.05.2018, яке оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, матеріали справи не містять, а отже вказане рішення є чинним та обов`язковим до виконання; 
- розрахунок обсягу і вартості не облікованої електричної енергії у випадку фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля здійснений електропостачальною організацією відповідно до п. 2.6 Методики за формулою Методики, що підтверджено відповідним розрахунком; 
- доказів сплати вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 138 771,86 грн - відповідач не подав і матеріали справи таких доказів не містять.
  
Короткий зміст вимог апеляційної скарги на рішення  узагальнення її доводів
          Не погодившись з ухваленим рішенням,     ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Судові витрати стягнути з позивача на користь відповідача.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми  процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення  суду першої інстанції ухвалені при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. 
Зокрема, скаржник наголошував на тому, що  судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення: 
- судом першої інстанції не враховано відсутність Акту про встановлення індикаторів у відповідності до ПКЕЕ та Методики, у зв"язку з чим скаржник просив також витребувати у позивача відповідні докази встановлення магнети; 
- кваліфіковане позивачем порушення за п.п. 3 п. 2.1 Методики, проте, сума штрафу розрахована невірно, адже позивачем не зменшено розраховуване за номінально допустимими довготривалим струмом вартість необліковуваної електроенергії на величину вартості  оплаченої електроенергії; 
- позивачем у розрахунку використано максимальну величину номінально допустимого довготривалого струму для проводів Си4/4 мм. кв згідно таблиці 1.3.4 ПУЕ, але згідно відповідної строки вказаної таблиці НДДС для подібних проводів у межах з 27 А до 41 А в залежності від способу прокладки, але в Акті про порушення взагалі не зазначено опису способу прокладки (кількість жил, відкрито чи ні), а те, що провід був прокладений саме відкрито - припущення; незрозумілим також яким був тип ізоляції цього проводу та яку саме таблицю слід використовувати; 
- згідно п. 5 Акту про порушення, час роботи струмоприймачів протягом доби - 10 годин, але згідно розрахунку до Протоколу - використана величина 12 годин; 
- до матеріалів справи не надано доказів того, що встановлена магнета була сертифікована належним чином, і відповідно. Скаржник просив витребувати відповідні документи у позивача.
Також, скаржник в апеляційній скарзі просив суд витребувати у позивача оригінал (для огляду) та належним чином засвідчену копію (для долучення до матеріалів справи) акту, яким документувалось встановлення спірної магнети та передання її на зберігання споживачу, а також просив надати копію атестату (іншого документа) про якість  вказаного вище індикатора - магнети. 

Короткий зміст заперечень  проти доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції 
03.06.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до ст.ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України. 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач вказував на законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, а також відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Позивач  наголошував,  що судом першої інстанції на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановив обставини несплати відповідачем вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 138 771,86 грн, нарахованої згідно з рішенням засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом №902 від 08.08.2018. Крім того, доводи стосовно помилки у здійснених розрахунках, порушення п. 3.32 ПКЕЕ, - є необгрунтованими. Додатково позивач наголошував, що актами контрольного огляду та збереженян пломб № 018464 від 29.03.2016, № 006684 від 26.10.2016, № 007649 від 15.06.2017, складеними у присутності позивача, підтверджується, що на момент пломбування всі встановлені індикатори магнітного поля не мали механічних пошкоджень та мали чіткий відбиток тавра, індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, електромагнітних полів високої частоти, були в стані, що свідчать про відсутність постійного (змінного) магнітного або електричного полів на засіб обліку на момент складання акту. Структура магнітних доменів встановлених індикаторів дії впливу магнітного поля на момент пломбування є непошкодженою та відповідає зображенню у таблиці.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022 справу № 927/1036/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий       суддя        -       Ткаченко Б.О., судді:       Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М., справу № 927/1036/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Суліма В.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано для здійснення процесуальних дій колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М.
Згідно з ч. ч. 1, 3   ст. 270 ГПК України   у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього         Кодексу.
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 10         ст. 270 ГПК України).
Відповідно до ч. 3   ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Частиною 5 вказаної статті визначено, що для цілей цього         Кодексу         малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022  задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21, поновлено строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Чернігівської області від    29.12.2021 у справі № 927/1036/21, зупинено дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021, витребувано справу №    927/1036/21 у Господарського суду Чернігівської області. 
06.05.2022 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду. 
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022     від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18 квітня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122     Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усуненння обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським     судом.
Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як підтверджується наявними матеріалами справи, 17.10.2008 між ВАТ ЕК «Чернігівобленерго», правонаступником якого є АТ «Чернігівобленерго» (далі - Постачальник), та Фізичною особою-підприємцем Кучериною В. М. (далі - Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №437 (далі - Договір), за умовами розділу 1 якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 12,0 кВт (кВА), а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії встановлена згідно з Додатками №2/1, 2/2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього Договору. 
Згідно з п. 4.2.3 Договору, Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану відповідно до діючої Методики визначення обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача:
- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;
- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;
- споживання електроенергії поза засобами обліку;
- інших умов, визначених Методикою.
Відповідно до п. 9.4 Договору (у редакції Додаткових угод №4 від 04.06.2015, №5 від 01.07.2016, №6 від 07.05.2018 до Договору), кінцевий строк дії Договору по об`єкту: 1) Бістро «Черемшина», вул. Незалежності, 20, до 05.05.2020, на період дії Договору оренди №б/н від 05.05.2017; 2) по об`єкту Торговий павільйон від КТП-352, м. Бобровиця, вул. Незалежності, 27, до 29.12.2057 року на період дії Угоди про зміну Договору оренди землі №040685500012 від 03.07.2006; 3) по об`єкту Торговий павільйон від КТП-223, м. Бобровиця, вул. Незалежності, до 29.12.2057 року на період дії Угоди про зміну Договору оренди землі №040685500012 від 03.07.2006.
Сторони зобов`язуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін.
15.06.2017 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» у присутності ОСОБА_1 складено акт №КО 018464 контрольного огляду розрахункових засобів обліку Споживача. У вказаному акті міститься інформація про пломби, індикатори магнітного поля та місця пломбування.
04.05.2018 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» проведена перевірка об`єкта Споживача ФОП Кучерини В. М. (торговельного павільйону, розташованого за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 27), за результатами якої складено акт про порушення №000671, до якого додано схему підключення електроустановок споживача.
У  акті про порушення №000671 від 04.05.2018, до якого додано схему підключення електроустановок споживача зазначено, що Споживачем порушені пункти 10.2.9, 10.2.26 Правил користування електричною енергією, а саме: при проведенні контрольного огляду виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 011076081010243.
Зі змісту акту про порушення №000671, вбачається, що він був складений у присутності п`ятьох представників Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» та відповідача ОСОБА_1 Останній від підпису відмовився, про що зроблено відмітку в акті. 
Крім того, у вказаному акті зазначено, що Споживачу було роз`яснено його право внести свої зауваження та заперечення до акту, яким останній не скористався, оскільки з приводу викладених у акті обставин зазначений акт заперечень чи зауважень ОСОБА_1 - не містить.
Супровідним листом від 14.05.2018 №1671 примірник зазначеного акту був направлений на адресу відповідача.
25.06.2018 відповідач звернувся до Бобровицього РЕМ із заявою про розірвання Договору та повідомив про припиненням ним підприємницької діяльності. 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 27.12.2002 відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а 05.05.2016 проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП на підставі її власного рішення.
Таким чином, як підтверджується наявними матеріалам справи та вірно встановлено судом першої інстанції та  чим погоджується суд апеляційної інстанції,  відповідач повідомив про припинення ним підприємницької діяльності вже після складення акту про порушення.
16.07.2018 відповідачу рекомендованим листом було направлено запрошення на засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ на 08.08.2018 о 14:00 год, яке було отримано відповідачем 18.07.2018.
08.08.2018 відбулось засідання комісії апарату управління ПАТ «Чернігівобленерго» з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, на якому був розглянутий акт про порушення № 000671 від 04.05.2018. 
За результатами розгляду акту про порушення, комісія прийняла рішення провести розрахунок недонарахованої електроенергії по акту № 000671 від 04.05.2018 згідно з п. 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електроенергією. 
Рішення комісії було оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, з якого вбачається, що відповідач присутнім на засіданні  -не був.
Відповідно до розрахунку загальна сума нарахованих до сплати коштів за період з 04.11.2017 (дата останнього огляду) по 04.05.2018 становить 138 771,86 грн.
08.08.2018 відповідачу виставлено рахунок №408_08-18 на сплату коштів у розмірі 138 771,86 грн та 29.08.2021 направлено на його адресу.
29.08.2018 року з метою досудового врегулювання спору   ОСОБА_1 було направлено повідомлення про необхідність у 30-денний термін сплатити завдані збитки у сумі 138 771,86 грн.
Доказів оскарження чи скасування рішення комісії, оформленого протоколом № 902 від 08.08.2018, а також доказів сплати відповідачу коштів у розмірі 138 771,86 грн - матеріали справи не містять та не були надані ні суду першої інстанції під час розгляду справи, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи.   
Як підтверджується наявними матеріалами справи, спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 138 771,86 грн розглядався Козелецьким районним судом Чернігівської області, за результатами якого суд ухвалив рішення від 02.03.2021 у справі №729/722/20 про задоволення позовних вимог. 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 31.05.2021 скасовано рішення Козелецького районного суду Чернігівської області, провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до господарської юрисдикції.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. 
Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку; до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 237 Господарського кодексу України, підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.
Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом (ч. 5 ст. 277 Господарського кодексу України).
Відповідно до статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 Господарського кодексу України, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, 04.05.2018 представниками Бобровицького РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» виявлено, що Споживачем порушені пункти 10.2.9, 10.2.26 Правил користування електричною енергією, а саме: при проведенні контрольного огляду виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 011076081010243, про що був складений акт про порушення №000671.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, на момент складення акта про порушення № 000671 діяли Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).
Відповідно до пункту 1.1 ПКЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії).
Згідно з пунктами 1.2, 6.40 ПКЕЕ (у редакції, чинній на момент виявлення правопорушення), недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.
У разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика). 
Пунктом 6.41 ПКЕЕ (у редакції, чинній на момент виявлення правопорушення) передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.
Відповідно до приписів Методики, визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; надалі по тексту - Методика):
- Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі - енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2);
- з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача енергопостачальником можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (пункт 1.3);
- Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо) (п. 2.1);
- обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ, розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури (пункт 2.2).
Таким чином, індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів встановлюються енергопостачальником на прилади обліку електричної енергії споживача з метою запобігання розкраданню електричної енергії.
Підтвердження встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу та підтвердження фіксації цими індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, свідчить про явні ознаки втручання споживача в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показів, що є порушенням ПКЕЕ, і не потребує додаткового встановлення факту порушення споживачем ПКЕЕ, оскільки цей факт підтверджується самим індикатором, яким зафіксовано вплив магнітного чи електричного полів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 911/825/18. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що належними та допустимими доказами у справі, зокрема, актом контрольного огляду №007649 від 15.06.2017, підтверджено факт встановлення на прилад обліку споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу. 
Пунктом 4.5 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень ПКЕЕ. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.
Враховуючи положення ПКЕЕ та Методики, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки порушень цих Правил на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень, тобто присутність споживача є обов`язковою, оскільки тим самим забезпечується захист прав споживача, який може викласти свої зауваження до акта про порушення, надати пояснення, не погодитись з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення ПКЕЕ.
Як вірно встановив суд першої інстанції і що перевірено судом апеляційної інстанції, акт про порушення №000671 від 04.05.2018 підписаний п`ятьма представниками енергопостачальника, а споживач від підписання акта - відмовився.
Отже, у даному випадку забезпечено захист прав споживача, який мав можливість надати свої зауваження до акта про порушення, пояснення, не погодитись з виявленим фактом вчинення споживачем дій, які призвели до порушення ПКЕЕ.
Важливим для встановлення факту протиправної поведінки відповідача у даній справі є встановлення обставин щодо наявності чи відсутності порушення останнім ПКЕЕ.
В акті про порушення №000671 від 04.05.2018 зазначено зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти - п. 10.2.26, 10.2.9 ПКЕЕ, а саме виявлено спрацювання індикатора магнітного поля № 8678172, що встановлений на корпусі приладу обліку № 011076081010243.
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує те, що індикатори дії магнітного поля не відносяться до пломб чи приладів обліку, а тому факт фіксації сертифікованими індикаторами впливу магнітного поля не повинен підтверджуватись висновком експерта. Натомість, акт про порушення ПКЕЕ, яким зафіксовано факт пошкодження індикатора впливу постійного магнітного поля, є достатньо правовою підставою для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією (аналогічний правовий висновок наведений в постанові Верховний Суду від 12.04.2018 у справі № 909/21/17).
Відповідно до п. 2.1 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується. 
Отже, за умовами п. 2.1 Методики експертиза пошкодження приладів обліку проводиться у разі незгоди споживача з зафіксованим в акті про порушення фактом такого пошкодження.
Як підтверджується наявним матеріалами прави, відповідач під час складання 04.05.2018 акту про порушення Правил користування електричною енергією №000671 - не надав заперечень або зауважень до виявленого факту пошкодження розрахункового засобу обліку електричної енергії, що свідчило б про його незгоду з таким фактом. Не містять матеріали справи і листування між сторонами з приводу незгоди відповідача з виявленим фактом. Інших доказів в спростування вказаної обставини матеріали справи також не містять. 
Таким чином, акт про порушення від №000671 від 04.05.2018 у сукупності з іншими доказами у справі, є належним та допустимим доказом обґрунтованості та правомірності нарахування вартості недоврахованої електричної енергії. 
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, затверджені Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ).
У п. 1, 11, 12 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, зазначено: затвердити Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), що додаються (п. 1); визнати такою, що втратила чинність, постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (із змінами) (п. 11); ця постанова набирає чинності з дня, наступного за днем її опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр", крім пунктів 1 та 12, які набирають чинності з 11 червня 2018 року (п. 12).
Отже, ПРРЕЕ набрали чинності 11.06.2018 і саме з цієї дати втратили чинність ПКЕЕ.
Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що станом на 08.08.2018 (на час засідання комісії з розгляду акту про порушення №000671 від 04.05.2018 та прийняття рішення про застосування до відповідача оперативно-господарської санкції) діяли ПРРЕЕ. 
Щодо дії закону в часі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції у наведеній частині, з огляду на наступне.   
Частиною першою статті 58 Конституції України вбачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
У пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). 
Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма. Третя форма дії є актуальною у разі прийняття нормативно-правових актів, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Відповідно до ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Таким чином, за загальним правилом про дію цивільно-правових актів у часі, закріпленим в ч. 1 ст. 5 Цивільного кодексу України , акти цивільного законодавства регулюють відповідні цивільно-правові відносини з дня набрання ними чинності.
Разом з цим, ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України  регламентує так звані "триваючі" відносини, тобто такі, які виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, але права і обов`язки зберігаються і після набрання чинності новим актом цивільного законодавства. До таких "триваючих" прав і обов`язків, що продовжують існувати, або до прав і обов`язків, що виникли вже після набрання чинності новими актами цивільного законодавства, мають застосовуватися положення цих актів.
Отже, якщо акт цивільного законодавства, що регулював цивільні відносини, втратив чинність, новий нормативно-правовий акт з моменту набрання ним чинності застосовується до юридичних фактів цивільного права та породжуваних ними цивільних прав і обов`язків.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 914/2650/17.
Оскільки розгляд акта про порушення №000671 від 04.05.2018 мав триваючий характер та був розглянутий комісією з розгляду вказаного акта про порушення лише 08.08.2018, тобто під час дії ПРРЕЕ та, відповідно, після втрати чинності ПКЕЕ, процес вирішення питання відповідності вказаного акта про порушення нормативно-правовим актам повинен регулюватись ПРРЕЕ.
Відповідно до пункту 8.2.6. ПРРЕЕ, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.
Враховуючи те, що норми ПРРЕЕ мають саме негайну (безпосередню) дію, оскільки інше прямо не передбачено у самому акті, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що строк розгляду акту про порушення (60 календарних днів) повинен відліковуватись з дати набрання чинності ПРРЕЕ, а не з дати складення акту про порушення.
Відповідний принцип дії закону у часі узгоджується також з правом позивача на захист своїх прав, оскільки у протилежному випадку, тобто у разі спливу 60-ти денного строку до моменту набрання чинності ПРРЕЕ, він взагалі би був позбавлений такого права.
Оскільки акт про порушення №000671 від 04.05.2018 був розглянутий 08.08.2018, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції  про те, що позивач не порушив строків його розгляду, встановлених у п. 8.2.6. ПРРЕЕ.
При цьому, відповідач був належним чином повідомлений про місце, час і дату засідання комісії (не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання), однак своїм правом на участь у засіданні - не скористався.
Відповідно до п. 2.6 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, а за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W , кВт.год), доб.с.п. розраховується за формулою 
Wдоб.с.п. = Pс.п. * tвик.с.п., (2.7) 
де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами: 
у разі підключення до однієї фази 
Pс.п. = I * Uном. фаз. * cos(фі); (2.8) . 
у разі підключення до трьох фаз 
Pс.п. = 3 * I * Uном. фаз. cos(фі); (2.9)
де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.
Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології.
За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології;
Uном. фаз - номінальна фазна напруга, кВ;
cos(фі) - косинус кута між фазною напругою U та струмом фаз навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cos(фі) приймається рівним 0,9;
tвик.с.п. час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу). 
Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Дпер. береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення. 
Згідно з п. 2.5 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), кількість днів контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Як свідчать матеріали справи, належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України оскарження та скасування рішення комісії позивача з розгляду акту про порушення № 000671 від 04.05.2018, яке оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, матеріали справи не містять, а отже вказане рішення є чинним та обов`язковим до виконання. 
Розрахунок обсягу і вартості не облікованої електричної енергії у випадку фіксації індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного поля здійснений електропостачальною організацією відповідно до п. 2.6 Методики за формулою Методики, що підтверджено відповідним розрахунком, а доводи скаржника стосовно його неправильності не знайшли підтвердження наявними матеріалами справи і з урахуванням того, що оскільки останній контрольний огляд обліку відповідача, що передував дню виявлення порушення ПКЕЕ, був проведений 15.06.2017 (копія акту контрольного огляду № 007649 від 15.06.2017), то відповідний розрахунок зроблено за період з 04.11.2017 по 04.05.2018, тобто за 181 день. 
При цьому, на підставі Акту про порушення, керуючись ПКЕЕ та Методикою, було нараховано суму необлікованої в наслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, яка склала 138 771,86 грн. Рішення комісії було оформлено протоколом № 902 від 08.08.2018, і протокол засідання комісії, розрахунок вартості безобліково спожитої електроенергії та рахунок було направлено відповідачу листом № 1977 від 29.08.2018 з рекомендована' поштовим повідомленням від 29.08.2018. 
Доводи скаржника про те, що позивачем невірно застосовано силу струму, - є необґрунтованими, оскільки за розрахунком вартості безобліково спожитої електроенергії по акту № 000671 від 04.05.2018, сила струму відповідно до правил улаштування електроустановок (1) складає 41.00А, а отже, усі вихідні дані, які були застосовані при проведенні розрахунку, узгоджуються з умовами договору про постачання електричної енергії. 
Доводи скаржника про те, що згідно п. 5 Акту про порушення, час роботи струмоприймачів протягом доби - 10 годин, але згідно розрахунку до Протоколу - використана величина 12 годин - судом апеляційної відхиляються, оскільки відповідно до п. 2.6 Методики (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) складова формули для розрахунку -  tвик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби приймається - 12 год./добу, що і було правомірно застосовано позивачем у розрахунку.   
Доказів сплати вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 138 771,86 грн - відповідач не подав і матеріали справи таких доказів не містять.
За наведених обставин, враховуючи допущене відповідачем порушення ПКЕЕ, чинність рішення комісії позивача з розгляду акту про порушення від 04.05.2018 № 000671, яке оформлене протоколом №902 від 08.08.2018, відсутність доказів сплати вартості безобліково спожитої електроенергії у розмірі 138 771,86 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку,    що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В свою чергу, скаржник посилався також на  необхідності врахування  п. 3.32 ПКЕЕ, відповідно до якого при пломбуванні та/або встановленні індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами оформляється акт про пломбування та встановлення індикаторів. В акті про пломбування та встановлення індикаторів мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби та/або індикаторів, сторона, яка їх встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб і індикаторів на них.
В свою чергу, наявними матеріалами справи підтверджується, що факт встановлення пломб та індикаторів магнітного поля зафіксовано актами контрольного огляду та збереження пломб № 018464 від 29.03.2016, № 006684 від 26.10.2016 та № 007649 від 15.06.2017.
Окрім того, згідно пункту 2 Акту заміни технічної перевірки/контрольного огляду/збереження пломб № 007649 від 15.06.2017, де зазначено тип та № лічильника- УЗ 6803 № 011076081010243, а у розділі «Інформація про пломби, індикатори магнітного поля та місця їх пломбування» даного акту вказане місце встановлення пломб та їх номера, зокрема, встановлення індикатору магнітного поля- МАГНЕТ № М 8678172 на кожусі лічильника. У кінці акту збереження пломб № 007649 від 15.06.2017 вказано наступне: «При пломбуванні був присутній. Достовірність зазначених в Акті даних підтверджую. Зазначені пломби магнітного поля, пломбувальний матеріал, трансформатори струму та трансформатори напруги, прилади обліку прийняті на збереження. Дин примірник акту отримав уповноважений представник Споживача». При цьому, у Акті про порушення № 000671 від 04.05.2018 зафіксовано факт спрацювання індикатора магнітного поля № М 8678172, що встановлений на приладу обліку № 011076081010243. 
Відповідно до п. 1.3 Методики, яка діяла на момент складання Акта про порушення, енергопостачальником з метою запобігання розкраданню електричної енергії на прилади обліку електричної енергії споживача можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - індикатори).
Відповідно до актів контрольного огляду та збереження пломб, які були складені у присутності відповідача, також підтверджується факт прийняття ним на відповідальне збереження всіх пломб, індикаторів, встановлених на засобах обліку і на устаткуванні; при цьому споживач несе відповідальність згідно умов чинного законодавства та договору про постачання електричної енергії за несанкціонований доступ до приладів і ланцюгів обліку, втручання у роботу обліку електроенергії, порушення цілісності пломб та пломбувального матеріалу, пошкодження приладів обліку.
Окрім цього, вищевказаними Актами підтверджується, що на момент пломбування всі встановлені пломби, індикатори магнітного поля не мали механічних пошкоджень та мали чіткий відбиток тавра. Індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, електромагнітних полів високої частоти, були в стані, що свідчать про відсутність впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів на засіб обліку на момент складання цього акту. Структура магнітних доменів встановлених індикаторів дії впливу магнітного поля на момент пломбування є непошкодженою та відповідає зображенню у таблиці.
Відтак, доводи скаржника щодо не прийняття ним на збереження індикатора магнітного поля № М 8678172 спростовується наявними у матеріалах   справи доказами.
Стосовно доводів скаржника про відсутність документів в підтвердження якості магнети, суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, оскільки п. 1.4 Методики визначено, що на вимогу споживача електричної енергії під час встановлення представниками енергопостачальника індикаторів на прилад обліку на такі індикатори або прилади обліку (у разі встановлення приладів обліку з вмонтованим індикатором) мають надаватися копії сертифіката про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію цих індикаторів або приладів обліку.
В свою чергу, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що скаржник згідно з п. 1.4 Методики звертався до позивача з вимогами про надання копії сертифікатів про сертифікацію та/або свідоцтва про атестацію цих індикаторів або приладів обліку При встановленні індикаторів магнітного поля. При цьому, як свідчать матеріали справи,  актами контрольного огляду та збереження пломб № 018464 від 29.03.2016, № 006684 від 26.10.2016 та № 007649 від 15.06.2017, складеними у присутності споживача, підтверджується, що на момент пломбування всі встановлені індикатори магнітного поля не мали механічних пошкоджень та мали чіткий відбиток тавра. Індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, електромагнітних полів високої частоти, були в стані, що свідчать про відсутність впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів на засіб обліку на момент складання акту. Структура магнітних доменів встановлених індикаторів дії впливу магнітного поля на момент пломбування є непошкодженою та відповідає наведеним у табличному вигляді зображенням.   
Також, скаржник в апеляційній скарзі просив суд витребувати у позивача оригінал (для огляду) та належним чином засвідчену копію (для долучення до матеріалів справи) акту, яким документувалось встановлення спірної магнети та передання її на зберігання споживачу, а також просив надати копію атестату (іншого документа) про якість  вказаного вище індикатора - магнети. 
Частиною 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Частиною 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;  4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. 
Ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлене скаржником клопотання задоволенню не підлягає, оскільки скаржником не наведено як обставин, обумовлених ч. 1, ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, які є підставою для витребування відповідних доказів судом, а також не наведено причин, з яких відповідач не міг отримати вказані докази самостійно внаслідок відмови у їх наданні запитуваним органом (позивачем), як не наведено і підстав подання таких на стадії апеляційного розгляду справи з огляду на приписи ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.
Також, посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду у справах  № 925/1267/19 від 13.04.2021, № 908/2957/16 від 08.05.2018, № 917/393/21 від 21.12.2021 - судом апеляційної інстанції визнаються не релевантними в контексті правовідносин даного спору, ухвалені за інших спірних обставин, зокрема: 
- у справі № 925/1267/19 фізична особа-підприємець Харенко Євген Миколайович   звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» в особі відокремленого підрозділу Городищенського району електричних мереж Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»  з вимогою скасувати рішення засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, оформленого протоколом №7 від 10.10.2019 комісії Городищенського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» з розгляду акту про порушення № 003357 від 28.08.2019 про проведення нарахування ФОП Харенко Є.М. на суму 97     436, 06 грн. не облікованої електричної енергії в розмірі 42770 кВт/год за період з 28.02.2019 по 28.08.2019, тобто, предмети спору у даній справі та розглядуваній справі - є відмінними;  
- у справі  № 908/2957/16 Приватне підприємство "Фуджи Бест" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої рішенням комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 27.10.2016 з розгляду акта про порушення № 001056 від 29.08.2016, оскільки вважало, що жодних порушень п. 3.1., 3.6., 10.2., 7.6. Правил користування електричною енергією - допущено не було; при цьому, предметом  дослідження у вказаній справи були обставини того, що підключення виконано на напругу 380 вольт, виконано скрито, приховано в стіні до ввідного кабелю, і під час проведення технічної перевірки, в результаті часткового демонтажу стіни, виявлено точку позаоблікового підключення, а саме клемне з`єднання ввідного кабелю з дротом ПВС 4 мм2, і при увімкненні навантаження через дане позаоблікове підключення, обсяг спожитої електричної енергії не враховуються розрахунковим приладом обліку, тобто, наведені обставини є відмінними від обставин спору у справі № 927/1036/21; 
- у справі 917/393/21 фізична особа-підприємець Тодорюк Тетяна Миколаївна (далі - ФОП Тодорюк Т. М.) звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - АТ "Полтаваобленерго") про визнання недійсним протоколу № 00002775 засідання комісії Комсомольської філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" від 05.01.2021, тобто, предмети спору у даній справі та розглядуваній справі - є відмінними. 
Отже, усі доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, проте, є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній справі щодо спірних правовідносин учасників справи, з урахуванням меж апеляційного оскарження, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86  Господарського процесуального кодексу України, яким задоволено позов у повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача  138  771,86 грн вартості безобліково спожитої електроенергії, з висновками якого погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що учасникам справи було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції  
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Статтею  86  Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що   доводи скаржника  викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у  зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення  Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21, за наведених скаржником  доводів апеляційної скарги. 
Крім того, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 дія оскаржуваного рішення була зупинена і за наслідками апеляційного розгляду справи, оскаржуване рішення залишено  в силі, а тому його дія підлягає поновленню. 
 
   Розподіл судових витрат
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  скаржника. 

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21 -   залишити без змін.
3. Поновити дію рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.12.2021 у справі № 927/1036/21.
4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.
5. Матеріали справи № 927/1036/21 повернути до Господарського суду Чернігівської області.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                О.М. Гаврилюк

                                                                                А.Г. Майданевич