УХВАЛА

01 листопада 2022 року 
м. Київ
справа №215/7220/20
адміністративне провадження № К/990/29550/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів -  Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради (далі - УПСЗН ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилася у неналежному розгляді заяви у розумінні статті 144 Конституції України, пунктів 18, 19 частини першої статті 4 КАС України, у незабезпеченні абсолютного фундаментального права на державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, у невизначеності способу соціального захисту інтересів позивача згідно з правовою позицією статей 3, 19, 21, 46, 48, 49, 92 Конституції України та постановлення окремої ухвали згідно статті 249 КАС України; визнати протиправною бездіяльність УПСЗН ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, що виявилася у неприйнятті за результатами розгляду його звернення від 02  листопада 2020 року вх.№657 індивідуального акта та у порушенні управлінської функції відповідно пунктів 18, 19 частини першої статті 4 КАС України і статей 3, 19, 144 Конституції України; визнати протиправною бездіяльність УПСЗН ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, що виявилася у непідкоренні вимогам статей 3, 9, 19, 21, 46, 48, 59, 92 Конституції України, частини першої статті 11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, статті 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» відповідно до звернення позивача від 02 листопада 2020 року вх.№657 і зобов`язати надати довідки про компенсацію, доходи з поміткою в ній, що відсутнє інше джерело доходу, крім призначеної позивачу компенсації.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позов повернуто особі, яка його подала.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року задоволено частково клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. Зменшено розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 1216,20 грн, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків шляхом надання документу про  сплату судового збору.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року апеляційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року повернуто ОСОБА_1 у зв`язку з неусуненням її недоліків.
24 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить переглянути і скасувати оскаржуване судове рішення.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо  суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення  суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, зокрема, через несплату ним судового збору. Ураховуючи те, що протягом тривалого часу недоліки скарги заявником не усунуто і суд тричі направляв ОСОБА_1 ухвалу про усунення недоліків скарги за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, проте поштові відправлення повернуто «у зв`язку із закінченням терміну зберігання», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути через неусунення її недоліків.
Верховний Суд також враховує, що у касаційній скарзі відсутнє будь-яке обґрунтування причин, за яких ОСОБА_1 протягом восьми місяців після подання апеляційної скарги не звертався до суду щодо отримання інформації про стан розгляду його скарги. Так, аргументи заявника  зводяться виключно до незгоди сплатити судовий збір, з посиланням на створення йому "штучних перешкод" та безпідставного відхилення його клопотання про поновлення строку. Разом з тим, зміст оскарженої ухвали свідчить про те, що питання строків судом апеляційної інстанції не вирішувалося, (про що помилково зазначає ОСОБА_1 ), тому мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
За таких обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі. Отже, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року необхідно відмовити. 
Ураховуючи викладене, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку та про звільнення від сплати судового збору.
Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання бездіяльності протиправною відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    Н.А. Данилевич
                                                                                                    О.В. Кашпур