П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3449/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
14 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2022 року позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідача), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №300977 від 08 лютого 2022 року.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 08.06.2022 в задоволенні позову відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що позивач в спірному випадку здійснив перевезення вантажу автомобілем без протоколу повірки та адаптації тахографа, чим порушив вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у відповідача були правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у зв`язку з нібито відсутністю при перевезенні вантажу документів, а саме протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу на нього протиправно складено спірну постанову, оскільки не є ні власником автомобіля, ні перевізником. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що згідно ТТН № 9991122700000011635 від 12.01.2022 автомобільним перевізником є саме позивач. Вважає, що апеляційна скарга не містить належних та допустимих доказів протиправності застосування відповідачем адміністративно-господарських санкцій до перевізника, справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт розглянута з дотриманням вимог законодавства.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 12.01.2022 проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 .
За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 12.01.2022 №305590, в якому зафіксовано порушення ст.34 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 6.1 Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, п. 3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010. Під час перевезення вантажу з наданням послуг перевізник не забезпечив водія ( ОСОБА_2 ) оформленим протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушив статтю 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Перевезення здійснювалося відповідно до товарно-транспортної накладної №9991122700000011635 від 12.01.2022, перевізник - ОСОБА_1 .
У цьому акті також зазначено, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 .
Згідно інформації викладеної в листі від 27.01.2022 позивача повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 08.02.2022 о 10.00 год., який надісланий 27.01.2022 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отриманий останнім 28.01.2022.
В.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті 08.02.2022 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №300977, якою за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" до позивача застосовано відповідальність, передбачену абзацом 3 статті 60 зазначеного закону та стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Позивач, вважаючи постанову №300977 від 08.02.2022 протиправною, тому звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.  2  та ч. 4 ст.  242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Так, статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Положеннями статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах (стаття 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").
Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник, який здійснює перевезення вантажів.
При цьому, положеннями статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Згідно з пунктом 6.1 розділу 6 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Приписами пункту 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241, визначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Таким чином, зі змісту наведених норм слідує, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та роздруківку даних роботи тахографа.
Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як встановлено судом першої інстанції, за змістом акта перевірки від 12.01.2022 №305590 та товарно-транспортної накладної №9991122700000011635 від 12.01.2022 позивач здійснював перевезення вантажу з м. Вінниці до м. Житомира. Тобто, позивач є автомобільним перевірником в розумінні статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", що також відображено в зазначеній товарно-транспортній накладній.
При цьому, позивач не заперечує, що транспортний засіб марки Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 обладнано тахографом, та надав до суду докази перевірки та адаптації тахографа, а саме Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу №UA128-007624Х від 05.02.2022.
Натомість, під час проведення перевірки транспортного засобу 12.01.2022 водієм не надано протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, що підтверджується актом перевірки від 12.01.2022 №305590, і не заперечується позивачем в позовній заяві.
Таким чином, висновки відповідача щодо наявності факту порушення, виявленого перевіркою 12.01.2022 знайшли своє підтвердження.
Разом з тим встановлено, що на підтвердження належного повідомлення позивача про розгляд справи, відповідач надав лист від 27.01.2022 та докази його надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення. При цьому, згідно з інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті "Укрпошта" вказаний лист отриманий позивачем 28.01.2022.
Тобто, позивач був належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції  що оскаржувана постанова №300977 від 08.02.2022 є правомірною, оскільки позивач в спірному випадку здійснив перевезення вантажу автомобілем без протоколу повірки та адаптації тахографа, чим порушив вимоги статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", тому у відповідача були законні правові підстави для застосування відповідного адміністративно-господарського штрафу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 червня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.