Справа № 307/3158/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        26 жовтня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Готра Т.Ю., Мацунич М.В., 
з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гримут Тетяна Василівна на рішення Тячівського районного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 307/3158/18 (Головуючий: Сойма М.М.) 

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спіьній чатковій власності, а саме: житлового будинку та господарської будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що її чоловікові ОСОБА_3 належав у цілому будинок АДРЕСА_1 і при житті ним цей будинок продано позивачу, своїй жінці ОСОБА_2 , та відповідачу, своїй донці ОСОБА_1 , кожній в рівних долях, що стверджується договором купівлі-продажу від 06 травня 2005 року. 
13 травня 2005 року позивачка склала заповіт, в якому свою долю заповіла відповідачці, своїй дочці ОСОБА_1 .. Життя з відповідачкою у цьому будинку не склалося і позивач вимушена була 26 вересня 2018 року відмовитися від цього заповіту, про що склала нотаріально посвідчену заяву про скасування заповіту. Позивачка є пенсійного віку і свою долю має намір подарувати своєму сину ОСОБА_4 , але своєї згоди відповідачка на таке відчуження не дає і вважає, що будинок після смерті позивачки залишиться їй. Відповідачка на даний час володіє усім житловим будинком, і позивачки у тому числі, чинить позивачу різні перешкоди, всіляко перешкоджає її вселенню в будинок, не надає ключів від вхідних дверей, вчиняє постійні сварки та неправомірно користується і всіма надвірними будівлями та земельною ділянкою, закріпленою за будинком. Частка житлового будинку, на яку претендує позивачка, була збудована у 1986 році її мамою - ОСОБА_5 , яка народилась в цьому будинку та проживала у ньому разом з ними до часу своєї смерті. Неправомірними діями порушується її право власності, а тому змушена була звернутися в суд про розподіл будинковолодіння. 
У подальшому позивачка подала суду заяву про уточнення позовних вимог за висновками проведеної судової будівельно-технічної експертизи, оскільки експертом встановлено, що виділення відповідачу в одноосібне користування навісу (ганку) під літерою «А1» унеможливить обслуговування частини приміщень під літ. 5, яке пропонується передати у власність позивачу, відтак, навіс (ганок) під літерою «А1» просить розділити між співвласниками в рівних частках, при цьому позивачу виділити частину приміщень житлового будинку та господарської будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 згідно додатку 3 до висновку: 5 кухню, площею 15,1 м.кв.; 6 - санвузол, площею 4,2 м.кв.; 7 - комору, площею 2,9 м.кв.; 8 - житлову кімнату, площею 22,5 м.кв. та Ѕ частину цокольного поверху під літ. «А11», а відповідачу виділити частину приміщень житлового будинку та господарської будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 згідно додатку 3 до висновку: Ѕ частину цокольного поверху під літерою "А11; 4 - коридор, площею 8,6 м.кв.; 9 - житлову кімнату, площею 22,2 м.кв.; 10 - житлову кімнату, площею 14,6 м.кв..
Рішенням Тячівського районного суду від 24 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Поділено житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 у частинах:
Виділено позивачці ОСОБА_2 частину приміщень житлового будинку та господарської будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 згідно додатку 3 до Висновку:
Цокольний поверх під літерою "А11"; 
ІІ - підсобне приміщення, площею 40,9 м.кв.; 
Іа - підсобне приміщення площею, 4,10 м.кв; 
ІІ поверх житлового будинку під літерою "АІІ"; 
5 - кухня, площею 15,1 м.кв.; 
6 - санвузол, площею 4,2 м.кв.;
7 - комора, площею 2,9 м.кв.;
8 - житлова кімната, площею 22,5 м.кв..
Господарську будівлю (сарай) під літерою "БІ".
Виділено відповідачу ОСОБА_1 частину приміщень житлового будинку та господарської будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 згідно додатку 3 до Висновку:
Цокольний поверх під літерою "АІІ":
І - підсобне приміщення, площа 19,2 м.кв.;
2 - підсобне приміщення площею 5,1 м.кв;
3 - підсобне приміщення, площею 14,0 м.кв.;
1б - підсобне приміщення площею 6,0 м.кв;
ІІ поверх житлового будинку під літерою "АІІ":
4 - коридор, площею 8,6 м.кв.;
9 - житлова кімната, площею 22,2 м.кв.;
10 - житлова кімната, площею 14,6 м.кв.;
Вбиральню під літерою "В1".
Поділено між співвласниками позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_1 у рівних частинах навіс (ганок) під літерою «А1».
Стягнуто з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 3 793,50 грн..
Припинено право спільної часткової власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, крім навісу (ганку) під літерою «а1», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352, 40 грн., 9 420, 00 грн. вартості судової будівельно-технічної експертизи та 6 200, 00 грн. витрати на надання правової допомоги.
У решті вимог позову відмовити.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гримут Т.В. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки висновок судового експерта Косинського О.В. від 17 березня 2020 року № 645 на підставі якого ухвалене рішення, викликає ряд запитань та сумнівів з приводу дійсності та процесуальної правильності проведення експертизи, пов`язаної з його недостатньою обґрунтованістю та тим, що суперечить іншим матеріалам справи. Судом також не вирішено питання хто з сторін оплачуватиме всі витрати по виконанню робіт пов`язаних з розподілом житлового будинку.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки у порядку ч.3 ст. 240 ЦПК україни і дата наступного судового засідання була з ними узгоджена у попередньому судовому засіданні від 17 жовтня 2022 року, сторони свої пояснення по справі надавали у судовому засіданні, яке мало місце 06 червня 2022 року, заявлені ними клопотання судом вирішено і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК україни. Заява подана представником ОСОБА_1 – адвокатом Гримут Т.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку із сімейними обставинами, що стосується її стану здоров`я, судова колегія до уваги не приймає, так як не підтверджується належними доказами щодо її стану здоров`я.
Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 06 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Бондар Е.Ш. та зареєстрований в реєстрі за № 3093, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3 кожна у рівних долях житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , житловою площею 59,6 кв.м., загальною корисною площею 90,9 м.кв. на три житлові кімнати та надвірні споруди.
07 травня 2005 року Тячівським районним державним підприємством технічної інвентаризації житловий будинок в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ астині, що стверджується Реєстраційним посвідченням від 07 травня 2005 року за № 13 та за реєстром № 1800.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно дост. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з об`єкта нерухомого майна.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до положень ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Враховуючи вимоги положень статей 183, 358, 364 ЦК України – виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.
Для правильного та об`єктивного вирішення спору, судом першої інстанції призначено судову будівельно-технічну експертизу, яка була доручена експерту Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз і згідно висновку № 645 від 17 березня 2020 року запропоновано можливі варіанти виділу часток у будинковолодінні АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав, що між сторонами слід провести поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 варіантом № 2 вищезазначеного висновку, а також слід припинити право спільної часткової власності на дане домоволодіння та слід стягнути з позивачки ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 3 793,50 грн.
Судові витрати судом першої інстанції вирішено у відповідності до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.
Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, судова колегія,- 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Гримут Тетяна Василівна залишити без задоволення.
Рішення Тячівського районного суду від 24 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 07 листопада 2022 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой