ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6757/22 Справа № 932/7535/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: судді Барильської А.П.,
суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

сторони:
позивач – Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України”
відповідач-  ОСОБА_1 ,
       розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу адвоката Бут Наталії Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року, ухваленого суддею Кудрявцевою Т.О. у м. Дніпрі Дніпропетровської області, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
       У липні 2020 року  Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України”  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       В обґрунтування позову зазначив, що 01.11.2018 року між Публічним акціонерним товариство “Державний ощадний банк України” (правонаступником якого є Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України”) укладено заяву про приєднання №564901305 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 , який згодом змінився на рахунок № НОМЕР_2 .
       Шляхом підписання вказаної заяви відповідач приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщення на офіційній інтернет-сторінці www.oschadbank.ua та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є Умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору (п.п. 3.1 п. 3 «Умови про приєднання до Договору Заяви про приєднання). У свою чергу, відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою (п.п. 3.2 п.3 «Умов про приєднання до Договору» Заяви приєднання). Відповідно до п.п.6.1 п. 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов договору, та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору.
       У відповідності до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 05.06.2020 року, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 75387.78 грн., з яких 50430,83 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 17295.43 грн. - проценти за користування кредитом; 675.76 грн. - комісія; 3041.99 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту); 1963.79 грн. – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1142.61 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 473.73 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 137.02 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 226.62 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту), від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.
       Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволені.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” заборгованість за кредитним договором №564901305 від 01.11.2018 року, станом на 05.06.2020 року, у розмірі 75387.78 грн.з яких: 50430.83 грн. - заборгованість за основним боргом; 17295.43 грн. - заборгованість за процентами; 675.76грн. - комісія; 3041.99 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу ; 1963.79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 1142,61 грн. - три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 473,73 грн.- три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 226.62 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 137.02 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та судовий збір у розмірі 2102 грн, а всього 77489.78 грн..
       В апеляційній скарзі адвокат Бут Наталія Вікторівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Матеріали справи не містять доказів укладення кредитного договору і узгодження всіх істотних умов, в тому числі, по процентам, пені, комісії, втрат від інфляції.
       Відзив на апеляційну скаргу не подано.
       Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
       Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 01.11.2018 року між Публічним акціонерним товариством “Державний ощадний банк України”, правонаступником якого є Акціонерне товариство “Державний ощадний банк України”, та ОСОБА_1 на підставі поданою ним заяви про приєднання №564901305 було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).
       Відповідно до п.п. 3.4.1. – 3.4.2 заяви про приєднання, банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок в гривні України № НОМЕР_1 , який в подальшому змінився на рахунок № НОМЕР_2 .
       Згідно п. 6.6. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, та підписана особисто відповідачем ОСОБА_2 , процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс — періоду. Банк встановив клієнту кредитний ліміт у сумі 55 000,00 грн., термін дії банківської картки — серпень 2023 року.
       Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 05 червня 2020 року, заборгованість відповідача, за розрахунком позивача, становить у розмірі 75387,78 грн., з яких: 50 430,83 грн. – заборгованість за основним боргом, 17 295,43 грн. – заборгованість за процентами, 675,76 грн. – комісія, 3 041,99 грн. – пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 1 963,79 грн. – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 142,61 грн. – три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 473,73 грн. – три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 226,62 грн. – втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 137,02 грн. – втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, тому банк має право стягнення тіла кредиту, процентів, комісії; пені за несвоєчасне погашення основного боргу, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
       Проте, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.
       За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Згідно з ч.ч. 1,2 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.
       Договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       За змістом статті 1056-1 ЦК України , розмір відсотків та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів над ату укладання договору.
       Фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої відсоткової ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       Таким чином, в разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлену законом, розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства, та договірні, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.
       Як вбачається із матеріалів справи, згідно п. 6.6. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви про приєднання, та підписана особисто відповідачем ОСОБА_2 , процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс — періоду.
       Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основним боргом ( кредитом) в сумі 50430.83 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 17295.43грн., оскільки зазначений розмір заборгованості підтверджений належними доказами.( а.с.15-16,17,18,19-28, 29-31) .
       Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів укладення кредитного договору і узгодження всіх істотних умов, в тому числі, по процентам, колегія суддів не бере до уваги з вищенаведених підстав.
       Доводи апеляційної скарги що що відповідач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ухвалою суду від 06.05.2022 року зазначена цивільна справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.
       Позивач, звертаючись до суду з позовом просив стягнути з відповідача у зв`язку з невиконанням останнім кредитного зобов`язання, окрім тіла кредиту в сумі 50430,83 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 17295.43 грн., й інші складові, такі, як: 675,76 грн. – комісії, 3 041,99 грн. – пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 1 963,79 грн. – пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 1 142,61 грн. – три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 473,73 грн. – три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 226,62 грн. – втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 137,02 грн. – втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, посилаючись на заяву про приєднання №564901305 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) ; заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) від 01.11.2018; паспорт споживчого кредиту; Таблицю обчислення загальної вартості кредиту ; виписку по картковому рахунку; розрахунок заборгованості, які підтверджують наявність кредитних правовідносин між сторонами та наявність заборгованості у відповідача перед позивачем.
       Як на підставу своїх позовних вимог про погашення заборгованості за договором та його складових (комісії,пені) позивач посилався на те, що шляхом підписання вказаної заяви відповідач приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви була розміщена на офіційній інтернет-сторінці www.oschadbank.ua та уклав з банком Договір, складовою частиною якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору (п.п. 3.1 п. 3 «Умова про приєднання до Договору Заяви про приєднання). У свою чергу, відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою (п.п. 3.2 п.3 «Умов про приєднання до Договору» Заяви приєднання). Відповідно до п.п.6.1 п. 6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, підписанням цієї заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов договору, та підтвердив укладання між ним та банком кредитного договору.
       Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що договір саме в цій редакції розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати комісії та щодо сплати неустойки (пені) та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
       Крім того, розміщений на сайті позивача договір належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді справи.
       При цьому, в Паспорті споживчого кредиту, підписаному відповідачем 01.11.2018 року, де визначено нарахування пені, зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01 листопада 2017 року.(а.с.17)
       Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 675,76 грн. – комісії, 3 041,99 грн. – пені за несвоєчасне погашення основного боргу, 1 963,79 грн. – пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
       Щодо стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу та погашення процентів за користування кредитом, то слід зазначити наступне.
       У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.
       У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, урегульовані частиною другою статті 625 цього Кодексу, згідно яких на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такі проценти підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тому, за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України, як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення, підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
       Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми, передбачені статтею 625 ЦК України.
       Верховний Суд України у Постанові від 22 жовтня 2014 року у справі №127цс14 висловив правовий висновок про те, що строк дії картки є кінцевим терміном кредитування.
       Отже, позивач має право на стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, з моменту пред`явлення вимоги про дострокове повернення суми заборгованості за кредитом або ж після закінчення строку кредитування, тобто строку дії картки (кредитування).
       За змістом позовної заяви, вимоги про стягнення відсотків, нарахованих на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, пред`явлені станом на 05.06.2020 року, однак строк дії картки спливає у серпні 2023 року, з позовом позивач до суду звернувся 01.07.2020 року та доказів про направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту, до суду не надано.
       У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1 142,61 грн. – трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 473,73 грн. – трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 226,62 грн. – втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 137,02 грн. – втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
       За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення цих позовних вимог.
       Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Таким чином з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог 10,16% у розмірі 320.34грн..
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” заборгованості за кредитним договором №564901305 від 01.11.2018 року станом на 05.06.2020 року, з комісії в сумі 675.76грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 3041.99 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1963.79 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 1142,61 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 473,73 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 226.62 грн. ; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі137.02 грн. з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.
       Рішення суду підлягає зміні в частині загального розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” за кредитним договором №564901305 від 01.11.2018 року станом на 05.06.2020 року, зі зменшенням цього розміру з 75387.78 грн. до 67726.26 грн..
       Рішення суду підлягає зміні в частині загального розміру, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” зі зменшенням цього розміру з 77489.78 грн. до 69828,26 грн.
       В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.
       Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :
       Апеляційну скаргу адвоката Бут Наталії Вікторівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.
       Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” заборгованості за кредитним договором №564901305 від 01.11.2018 року, станом на 05.06.2020 року, з комісії в сумі 675.76грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 3041.99 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 1963.79 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 1142,61 грн.; трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 473,73 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 226.62 грн. ; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі137.02 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.
       Рішення суду змінити в частині загального розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” за кредитним договором №564901305 від 01.11.2018 року, станом на 05.06.2020 року, зменшивши цей розмір з 75387.78 грн. до 67726.26 грн..
       Рішення суду змінити в частині загального розміру, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”, зменшивши цей розмір з 77489.78 грн. до 69828,26 грн..
       В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” судовий збір за за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 320.34грн..
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повний текст постанови складений 02 листопада 2022 року.

Головуючий:суддя А.П. Барильська

Судді:                                                                  Н.М. Деркач
                                                                        
                                                                Т.Р. Куценко